Article

# Panium - Number Seven

Panium – číslo sedem

Daniel 11 Unveiled: Prophetic Lines from 1989 to the Sunday Law

Daniel 11 odhalený: Prorocké línie od roku 1989 po nedeľný zákon

Author

Jeff Pippenger

Published

March 15, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are working on bringing all the lines of Daniel eleven together in connection with the hidden history of verse forty that represents 1989 unto the Sunday law in the United States. Our calling as students of prophecy is to rightly divide the word of truth.

Pracujeme na tom, aby sme všetky línie jedenástej kapitoly Daniela spojili v súvislosti so skrytými dejinami štyridsiateho verša, ktorý predstavuje obdobie od roku 1989 až po nedeľný zákon v Spojených štátoch. Naším povolaním ako študentov proroctva je správne rozdeľovať slovo pravdy.

> Study to show thyself approved unto God, a workman that needeth not to be ashamed, rightly dividing the word of truth. 2 Timothy 2:15.

> Usiluj sa, aby si sa Bohu osvedčil ako pracovník, ktorý sa nemusí hanbiť a ktorý správne rozdeľuje slovo pravdy. 2 Timotejovi 2:15.

Daniel chapter eleven can be divided into ten prophetic lines. Verses one through four represent one prophetic line. Verse five through nine represents a second line. Verse ten represents a third line. Verses eleven and twelve represent the fourth line. The fifth line is verses thirteen through fifteen. The sixth line is verses sixteen through twenty-two. The seventh line is verses twenty-three and twenty-four. Verse twenty-four through verse thirty-one is the eighth line. Verse thirty-one through forty is the ninth line, and the tenth and final line are verses forty through forty-five. These ten lines are to be brought together line upon line.

Jedenástu kapitolu knihy Daniel možno rozdeliť na desať prorockých línií. Verše 1 až 4 predstavujú jednu prorockú líniu. Verše 5 až 9 predstavujú druhú líniu. Verš 10 predstavuje tretiu líniu. Verše 11 a 12 predstavujú štvrtú líniu. Piatu líniu tvoria verše 13 až 15. Šiestu líniu tvoria verše 16 až 22. Siedmu líniu tvoria verše 23 a 24. Verše 24 až 31 tvoria ôsmu líniu. Verše 31 až 40 tvoria deviatu líniu a desiatu, poslednú líniu tvoria verše 40 až 45. Týchto desať línií má byť spojených spolu, línia za líniou.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts.

> Koho bude učiť poznaniu? A komu dá porozumieť učeniu? Tých, čo sú odstavení od mlieka a odtiahnutí od pŕs.

> For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little:

> Lebo prikázanie musí byť na prikázanie, prikázanie na prikázanie; riadok na riadok, riadok na riadok; tu trochu a tam trochu:

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear.

> Lebo zajakavými perami a iným jazykom bude hovoriť tomuto ľudu. Ktorým povedal: Toto je odpočinok, ktorým môžete dať odpočinúť ustatému; a toto je občerstvenie; ale nechceli počuť.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:9–13.

> Ale slovo Hospodinovo im bolo: príkaz za príkazom, príkaz za príkazom; pravidlo za pravidlom, pravidlo za pravidlom; tu trochu a tam trochu; aby šli a padli nazad, a boli zlomení, a chytení do osídla, a zajatí. Izaiáš 28:9–13.

Each of the ten prophetic lines are of course interrelated, but within each line a specific theme can be recognized. Though each line has a primary theme, the lines possess more than a singular testimony. I intend to identify each of the themes in the ten lines.

Každá z desiatich prorockých línií je, prirodzene, vzájomne prepojená, no v rámci každej línie možno rozpoznať osobitnú tému. Hoci každá línia má hlavnú tému, tieto línie nesú viac než jedno jediné svedectvo. Mám v úmysle určiť každú z tém v desiatich líniách.

## First Line

Prvý riadok

> Also I in the first year of Darius the Mede, even I, stood to confirm and to strengthen him. And now will I shew thee the truth. Behold, there shall stand up yet three kings in Persia; and the fourth shall be far richer than they all: and by his strength through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia. And a mighty king shall stand up, that shall rule with great dominion, and do according to his will. And when he shall stand up, his kingdom shall be broken, and shall be divided toward the four winds of heaven; and not to his posterity, nor according to his dominion which he ruled: for his kingdom shall be plucked up, even for others beside those. Daniel 11:1–4.

> Aj ja som v prvom roku Dária Médskeho stál, aby som ho posilnil a upevnil. A teraz ti oznámim pravdu. Hľa, ešte povstanú traja králi v Perzii; a štvrtý bude omnoho bohatší než všetci oni. A keď zosilnie vo svojom bohatstve, podnieti všetkých proti gréckemu kráľovstvu. Potom povstane mocný kráľ, ktorý bude panovať s veľkou mocou a bude robiť podľa svojej vôle. Ale keď povstane, jeho kráľovstvo bude rozbité a rozdelené na štyri nebeské vetry; nie však jeho potomstvu, ani podľa jeho panstva, ktorým vládol, lebo jeho kráľovstvo bude vykorenené a pripadne iným, nie im. Daniel 11:1–4.

The first year of Darius marks the end of seventy years, thus identifying a prophetic time of the end. By verse three Alexander the Great establishes his worldwide kingdom, and by verse four his kingdom was to be plucked up and divided unto the four winds. Using Darius as the time of the end in 1989 allows us to count the kings represented in verse two. When Gabriel states in verse one, “Also in the first year of Darius” he is following up on what he informed Daniel at the beginning of the vision, which began in chapter ten.

Prvý rok Dária označuje koniec sedemdesiatich rokov, a tým určuje prorocký čas konca. Do tretieho verša si Alexander Veľký zriaďuje svoje celosvetové kráľovstvo a vo štvrtom verši má byť jeho kráľovstvo vytrhnuté a rozdelené na štyri vetry. Keď použijeme Dária ako čas konca v roku 1989, môžeme spočítať kráľov reprezentovaných v druhom verši. Keď Gabriel v prvom verši hovorí: „Aj ja som v prvom roku Dária“, nadväzuje tým na to, čo oznámil Danielovi na začiatku videnia, ktoré sa začalo v desiatej kapitole.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> V treťom roku Cýra, kráľa Perzie, bolo zjavené slovo Danielovi, ktorého meno bolo Beltešaccar; a to slovo bolo pravdivé, ale určený čas bol dlhý; a porozumel tomu slovu a mal porozumenie videniu. Daniel 10,1.

The waymark that represents a “time of the end” contains two symbols. The “time of the end” for Moses’ prophetic line was Aaron’s birth, followed three years later with the birth of Moses. Aaron and Moses are the twofold symbol of the “time of the end” in their history and typify the birth of John the Baptist and Jesus six months thereafter. The “time of the end” in 1798 marked the capture of the pope of Rome who thereafter died in captivity in 1799. From “the first year of Darius the Mede” unto “the third year of Cyrus king of Persia”; Darius and Cyrus represent thee “time of the end” in 1989, for all the prophets are speaking more about the last days than the days in which they lived.

Medzník, ktorý predstavuje „čas konca“, obsahuje dva symboly. „Časom konca“ pre Mojžišovu prorockú líniu bolo narodenie Árona, po ktorom o tri roky neskôr nasledovalo narodenie Mojžiša. Áron a Mojžiš sú v ich dejinách dvojitým symbolom „času konca“ a predobrazujú narodenie Jána Krstiteľa a o šesť mesiacov neskôr Ježiša. „Čas konca“ v roku 1798 označil zajatie rímskeho pápeža, ktorý nato zomrel v zajatí v roku 1799. Od „prvého roku Dária Médskeho“ až po „tretí rok Kýra, kráľa Perzie“; Dárius a Kýros predstavujú „čas konca“ v roku 1989, lebo všetci proroci hovoria viac o posledných dňoch než o dňoch, v ktorých žili.

> Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:11.

> A toto všetko sa im prihodilo ako príklady a bolo to napísané na naše napomenutie, ku ktorým prišiel koniec vekov. 1. Korinťanom 10,11.

Darius and Cyrus represent Ronald Reagan and George Bush senior in 1989. Both were presidents that year. Verse one of chapter eleven places the vision in the third year of Cyrus, which would represent George Bush the senior who followed Reagan as Cyrus followed Darius. Verse two states that three kings would yet stand up and the fourth is far richer than them all. The final “time of the end” in chapter eleven begins in 1989 and identifies that after George Bush senior three kings would yet stand up, thus identifying the three presidents that followed Bush senior. Those three kings were Bill Clinton, George Bush junior, Barak Obama and then the richest president, Donald Trump would “by his strength” and “through his riches he shall stir up all against the realm of Grecia”.

Dárius a Kýros predstavujú Ronalda Reagana a Georgea Busha staršieho v roku 1989. Obaja boli v tom roku prezidentmi. Prvý verš jedenástej kapitoly umiestňuje videnie do tretieho roku Kýra, čo by predstavovalo Georgea Busha staršieho, ktorý nasledoval po Reaganovi, tak ako Kýros nasledoval po Dáriovi. Druhý verš uvádza, že ešte povstanú traja králi a štvrtý bude omnoho bohatší než oni všetci. Záverečný „čas konca“ v jedenástej kapitole sa začína v roku 1989 a označuje, že po Georgeovi Bushovi staršom ešte povstanú traja králi, čím sa označujú traja prezidenti, ktorí nasledovali po Bushovi staršom. Títo traja králi boli Bill Clinton, George Bush mladší, Barack Obama, a potom najbohatší prezident Donald Trump „svojou silou“ a „prostredníctvom svojho bohatstva pobúri všetkých proti kráľovstvu Grécka“.

Verse three then introduces Alexander the Great and therefore typifies the last leader of United Nations who unites with the papacy in the last days, but who like unto the papacy comes to his end. The United Nations is the seventh kingdom represented as ten kings in Revelation seventeen, and the confederacy of ten kings agree to give their seventh kingdom unto the papal beast for one symbolic hour.

Tretí verš potom uvádza Alexandra Veľkého, a preto je predobrazom posledného vodcu Organizácie Spojených národov, ktorý sa v posledných dňoch spojí s pápežstvom, no ktorý, podobne ako pápežstvo, príde k svojmu koncu. Organizácia Spojených národov je siedmym kráľovstvom, predstaveným ako desať kráľov v Zjavení sedemnásť, a konfederácia desiatich kráľov súhlasí, že odovzdá svoje siedme kráľovstvo pápežskej šelme na jednu symbolickú hodinu.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> A desať rohov, ktoré si videl, je desať kráľov, ktorí ešte neprijali kráľovstvo; ale dostanú moc ako králi na jednu hodinu spolu so šelmou. Títo majú jednu myseľ a odovzdajú svoju moc i silu šelme. Títo budú bojovať s Baránkom, a Baránok ich premôže, lebo on je Pán pánov a Kráľ kráľov; a tí, čo sú s ním, sú povolaní, vyvolení a verní. Zjavenie 17:12–14.

Those ten kings are represented by verses three and four and also by the history of the rise and fall of Alexander the Great who fulfilled the verses in the fourth century. Greece is the third kingdom of Bible prophecy and is a symbol of the dragon, a third of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. At the cross the message “King of the Jews” was recorded in Hebrew, Latin and Greek; representing the Jews, the Romans and the rest of the multitudes from the other nations that would be in Jerusalem at the Passover. The Greeks represent the dragon, the Romans represent the beast, and the Jews were the false prophet.

Tých desať kráľov je znázornených vo veršoch tri a štyri a takisto aj dejinami vzostupu a pádu Alexandra Veľkého, ktorý tieto verše naplnil vo štvrtom storočí. Grécko je tretím kráľovstvom biblického proroctva a je symbolom draka, jednej tretiny trojitej únie draka, šelmy a falošného proroka. Na kríži bolo posolstvo „Kráľ Židov“ zaznamenané v hebrejčine, latinčine a gréčtine; predstavujúc Židov, Rimanov a zvyšok zástupov z ostatných národov, ktoré mali byť v Jeruzaleme na Paschu. Gréci predstavujú draka, Rimania predstavujú šelmu a Židia boli falošným prorokom.

The first four verses of chapter eleven identify the end of the earthly dragon power who commits fornication with the papal power as human probation closes. Verses three and four identify the final rise and fall of the last manifestation of an earthly dragon power. The verses overlay the last six verses which identify the end of the beast who commits fornication with the kings of the earth. The beginning and ending of chapter eleven identify the history where the enemies of God come to their end with none to help. The first four verses aligned with the last six verses and in so doing they bear the symbolism of the Ten Commandments with a table of the first four commandments and a table with the last six commandments, while also symbolizing a test with the number ten.

Prvé štyri verše jedenástej kapitoly označujú koniec pozemskej dračej moci, ktorá smilní s pápežskou mocou, keď sa uzatvára doba skúšky ľudstva. Tretí a štvrtý verš označujú posledný vzostup a pád posledného prejavu pozemskej dračej moci. Tieto verše sa prekrývajú s poslednými šiestimi veršami, ktoré označujú koniec šelmy, ktorá smilní s kráľmi zeme. Začiatok a záver jedenástej kapitoly označujú dejiny, v ktorých nepriatelia Boží prichádzajú k svojmu koncu a niet nikoho, kto by im pomohol. Prvé štyri verše zosúladené s poslednými šiestimi veršami, a tým nesú symboliku Desatora s tabuľou prvých štyroch prikázaní a tabuľou posledných šiestich prikázaní, pričom zároveň symbolizujú skúšku číslom desať.

The first four verses represent a beginning that illustrates the ending while anchoring the message as beginning at the “time of the end” in 1989. The verses represent 1989 until the close of human probation, thus summarizing the message of the last six verses which are the increase of knowledge that was unsealed in 1989, which identify the events connected with the close of probation.

Prvé štyri verše predstavujú začiatok, ktorý znázorňuje koniec a zároveň ukotvuje posolstvo tak, že sa začína v „čase konca“ v roku 1989. Tieto verše predstavujú obdobie od roku 1989 až do uzavretia času milosti pre ľudstvo, čím zhŕňajú posolstvo posledných šiestich veršov, ktoré sú rozmnožením poznania, odpečateného v roku 1989, a ktoré označujú udalosti spojené s uzavretím času milosti.

The verses provide the prophetic anchor to recognize that beginning in 1989 there would be a total of eight presidents, with the eighth being of the seven previous presidents, thus tying the passage together with the enigma of the eighth being of the seven, which is a prophetic characteristic that is present truth in the last days.

Tieto verše poskytujú prorockú kotvu na rozpoznanie toho, že počnúc rokom 1989 bude celkovo osem prezidentov, pričom ôsmy bude zo siedmich predchádzajúcich prezidentov, čím sa tento úsek spája so záhadou ôsmeho, ktorý je zo siedmich, čo je prorocká charakteristika, ktorá je prítomnou pravdou v posledných dňoch.

The theme which can be understood with the verses is the final destruction of the dragon power who commits fornication with the whore of Tyre. The whore commits fornication with all the kings of the earth, but just as ancient France became the firstborn of the Catholic church when Clovis dedicated his throne to the papacy in 496, so too, the earth beast of the United States will also be the first of the kings to commit fornication with the whore at the Sunday law. Just as in the ending six verses the beginning four verses identify and emphasize all three powers that lead the world to Armageddon, but the theme in the first four verses is the dragon power represented by Grecia and Alexander the Great.

Témou, ktorú možno pochopiť prostredníctvom týchto veršov, je konečné zničenie dračej moci, ktorá smilní so smilnicou Týru. Smilnica smilní so všetkými kráľmi zeme, ale tak ako sa staroveké Francúzsko stalo prvorodeným synom katolíckej cirkvi, keď Chlodovik v roku 496 zasvätil svoj trón pápežstvu, tak aj zemská šelma Spojených štátov bude pri nedeľnom zákone prvou z kráľov, ktorá bude smilniť so smilnicou. Tak ako v záverečných šiestich veršoch, aj úvodné štyri verše označujú a zdôrazňujú všetky tri moci, ktoré vedú svet k Armagedonu, avšak témou v prvých štyroch veršoch je dračia moc predstavovaná Gréckom a Alexandrom Veľkým.

Reagan began the process of eight presidents that has led now to the last of the eight presidents. The eighth president will erect the image of the beast and enforce a Sunday law in the United States, while also brokering and arrangement making him the head of the United Nations, that will at that very point enter into a worldwide church state relationship under the guise of solving the increasing warfare of radical Islam.

Reagan začal proces ôsmich prezidentov, ktorý teraz priviedol k poslednému z ôsmich prezidentov. Ôsmy prezident postaví obraz šelmy a presadí v Spojených štátoch nedeľný zákon, pričom zároveň sprostredkuje dohodu, ktorá ho ustanoví za hlavu Organizácie Spojených národov, ktorá práve v tom okamihu vstúpi do celosvetového vzťahu cirkvi a štátu pod zámienkou riešenia narastajúceho vojnového konfliktu radikálneho islamu.

The transition of the United States, which is the earth beast of Revelation chapter thirteen from being the sixth kingdom of Bible prophecy unto the head of the seventh kingdom of Bible prophecy, while consummating the unlawful relationship with the eighth kingdom of Bible prophecy is illustrated from verse one identifying 1989, through the presidents that lead to the Sunday law in the United States, and immediately then identifies the mighty king standing up. That mighty king is Trump assuming control over the United Nations, which he is now in the process of dismantling in advance of his demands.

Prechod Spojených štátov, ktoré sú zemskou šelmou zo Zjavenia trinástej kapitoly, z toho, že sú šiestym kráľovstvom biblického proroctva, do postavenia hlavy siedmeho kráľovstva biblického proroctva, pričom zároveň dovršujú nezákonný vzťah s ôsmym kráľovstvom biblického proroctva, je znázornený od verša jeden, ktorý označuje rok 1989, cez prezidentov, ktorí vedú k nedeľnému zákonu v Spojených štátoch, a bezprostredne nato je určený mocný kráľ, ktorý povstáva. Tým mocným kráľom je Trump, ktorý preberá kontrolu nad Organizáciou Spojených národov a ktorý ju teraz vopred pred svojimi požiadavkami práve rozkladá.

## Second Line

Druhá línia

Verse five through nine represents the first mention and the point by point illustration of the battle between the kings of the north and south that the entire chapter employs as the primary prophetic backdrop. Verse five sets forth the theme of the passage.

Verše päť až deväť predstavujú prvú zmienku a podrobné, bod po bode podané vykreslenie boja medzi kráľmi severu a juhu, ktorý celá kapitola používa ako hlavné prorocké pozadie. Verš päť predkladá tému tohto úseku.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. Daniel 11:5.

> A kráľ juhu zosilnie; aj jeden z jeho kniežat, a bude silnejší než on a bude panovať; jeho panstvo bude veľkým panstvom. Daniel 11,5.

Ptolemy I Soter and Seleucus I Nicator are represented in the verse. Both were a fourth of the “Diadochi” (meaning successor) of Alexander’s kingdom. Seleucus is the first “king of the north” in chapter eleven, and in agreement with pagan Rome, papal Rome and modern Rome—Seleucus was only established as the prophetic king of the north after three primary victories or pivotal events: his reclamation of Babylon in 312 BC, the Battle of Ipsus in 301 BC, and the Battle of Corupedium in 281 BC. These movements defeated his major rivals, expanded his empire, and solidified his dominance in the region.

V texte sú predstavení Ptolemaios I. Sóter a Seleukos I. Nikátor. Obaja tvorili jednu štvrtinu „Diadochov“ (čo znamená nástupca) Alexandrovej ríše. Seleukos je v jedenástej kapitole prvým „kráľom severu“ a v zhode s pohanským Rímom, pápežským Rímom i moderným Rímom — Seleukos bol ustanovený ako prorocký kráľ severu až po troch hlavných víťazstvách alebo rozhodujúcich udalostiach: po opätovnom získaní Babylonu roku 312 pred Kr., po bitke pri Ipse roku 301 pred Kr. a po bitke pri Kúrupédiu roku 281 pred Kr. Tieto udalosti porazili jeho hlavných súperov, rozšírili jeho ríšu a upevnili jeho nadvládu v danej oblasti.

The second line begins with identifying the kings of the north and south in distinction with any other of the successors (Diadochi) of Alexander’s divided kingdom. It begins with identifying that the king of the north is only empowered after three conquests. Then in the history of the struggle for dominion that unfolded after Alexanders death in verses six through nine, identify a period that concludes with the overthrow of the king of the north by the king of the south. This is the first of three times in chapter eleven that the king of the south prevails over the king of the north. They provide three internal witnesses within the chapter that clearly establishes the waymarks of the history that leads to a king of the south defeating a king of the north.

Druhá línia sa začína určením severného a južného kráľa v odlíšení od všetkých ostatných nástupcov (Diadochov) Alexandrovej rozdelenej ríše. Začína sa tým, že určuje, že severný kráľ nadobúda moc až po troch dobytiach. Potom v dejinách zápasu o nadvládu, ktorý sa po Alexandrovej smrti rozvinul vo veršoch šesť až deväť, označuje obdobie, ktoré sa končí zvrhnutím severného kráľa južným kráľom. Je to prvý z troch prípadov v jedenástej kapitole, keď južný kráľ zvíťazí nad severným kráľom. Poskytujú tri vnútorné svedectvá v rámci kapitoly, ktoré jasne ustanovujú medzníky dejín vedúcich k tomu, že južný kráľ porazí severného kráľa.

> And the king of the south shall be strong, and one of his princes; and he shall be strong above him, and have dominion; his dominion shall be a great dominion. And in the end of years they shall join themselves together; for the king’s daughter of the south shall come to the king of the north to make an agreement: but she shall not retain the power of the arm; neither shall he stand, nor his arm: but she shall be given up, and they that brought her, and he that begat her, and he that strengthened her in these times. But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. So the king of the south shall come into his kingdom, and shall return into his own land. Daniel 11:5–9.

> A južný kráľ bude mocný, a jeden z jeho kniežat; avšak ten bude mocnejší ako on a bude panovať; jeho panstvo bude veľkým panstvom. A na konci rokov sa spoja, lebo dcéra južného kráľa príde k severnému kráľovi, aby uzavrela dohodu; ale neudrží silu ramena, ani on neobstojí, ani jeho rameno; ale bude vydaná ona i tí, čo ju priviedli, i ten, ktorý ju splodil, i ten, ktorý ju v tých časoch posilňoval. Ale z výhonku jej koreňov povstane jeden na jeho miesto, ktorý príde s vojskom a vnikne do pevnosti severného kráľa, bude proti nim konať a zvíťazí. A odvedie do Egypta aj ich bohov do zajatia, aj ich kniežatá, aj ich vzácne nádoby zo striebra a zo zlata; a vydrží viac rokov než severný kráľ. Tak vojde južný kráľ do jeho kráľovstva a potom sa vráti do svojej krajiny. Daniel 11:5–9.

The historical fulfillment of the verses provides the template for the prophetic fulfillment of the twelve hundred and sixty years of papal rule identified in verses thirty-one through forty, and the prophetic template for the fulfillment of verse eleven, that was first fulfilled in 217 BC at the Battle of Raphia. Those three witnesses identify the characteristics of the Ukrainian War where Putin, the final king of the south will prevail over the proxy army of the papal king of the north.

Historické naplnenie týchto veršov poskytuje vzor pre prorocké naplnenie tisícdvestošesťdesiatich rokov pápežskej vlády označených vo veršoch tridsaťjeden až štyridsať a prorocký vzor pre naplnenie jedenásteho verša, ktorý sa po prvý raz naplnil v roku 217 pred Kr. v bitke pri Rafii. Títo traja svedkovia určujú charakteristiky ukrajinskej vojny, v ktorej Putin, posledný kráľ juhu, zvíťazí nad zástupným vojskom pápežského kráľa severu.

The theme of the second line of prophetic history is how the deadly wound is delivered to the papacy in 1798, as represented by verses five through nine and the battle of Raphia in verse eleven. The king of the south, which is Egypt, is the dragon power.

Témou druhej línie prorockých dejín je, ako je pápežstvu v roku 1798 zasadená smrteľná rana, ako to znázorňujú verše päť až deväť a bitka pri Ráfii v jedenástom verši. Kráľ juhu, ktorým je Egypt, je dračia moc.

> Son of man, set thy face against Pharaoh king of Egypt, and prophesy against him, and against all Egypt: Speak, and say, Thus saith the Lord God; Behold, I am against thee, Pharaoh king of Egypt, the great dragon that lieth in the midst of his rivers, which hath said, My river is mine own, and I have made it for myself. Ezekiel 29:2, 3.

> Synu človeka, obráť svoju tvár proti faraónovi, egyptskému kráľovi, a prorokuj proti nemu i proti celému Egyptu. Hovor a povedz: Takto vraví Pán Hospodin: Hľa, som proti tebe, faraón, egyptský kráľ, veľký drak, ktorý leží uprostred svojich riek, ktorý povedal: Moja rieka je moja vlastná a ja som si ju urobil sám pre seba. Ezechiel 29:2, 3.

The three illustrations of the king of the south prevailing over the king of the north in chapter eleven combine to identify the final fall of the king of the north in verse forty-five.

Tri znázornenia, v ktorých v jedenástej kapitole kráľ juhu prevláda nad kráľom severu, sa spájajú, aby označili konečný pád kráľa severu vo verši štyridsaťpäť.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. Daniel 11:45.

> A postaví stany svojho paláca medzi morami na slávnom svätom vrchu; no príde k svojmu koncu, a nikto mu nepomôže. Daniel 11,45.

There are three lines in chapter eleven that illustrate a king of the south defeating a king of the north, but when the king of the north comes to his end with none to help it is not so apparent. But the book of Revelation identifies that it is the dragon power that brings her down by eating her flesh and burning her with fire. Once the dragon power is recognized from the book of Revelation we can see the kings, who are also the dragon and also the king of the south who are going to bring down the king of the north in verse forty-five. Three direct witnesses in the chapter that are all testifying to their perfect fulfillment as represented through the connection of the books of Daniel and Revelation.

V jedenástej kapitole sú tri línie, ktoré znázorňujú, ako juhový kráľ poráža severného kráľa, no keď severný kráľ prichádza k svojmu koncu a niet toho, kto by mu pomohol, nie je to také zjavné. Kniha Zjavenie však určuje, že je to dračia moc, ktorá ju zvrhne tým, že bude jesť jej telo a spáli ju ohňom. Keď je dračia moc rozpoznaná z knihy Zjavenie, môžeme vidieť kráľov, ktorí sú zároveň drakom a zároveň aj juhovým kráľom, a ktorí v štyridsiatom piatom verši zvrhnú severného kráľa. Tri priame svedectvá v tejto kapitole, ktoré všetky dosvedčujú svoje dokonalé naplnenie, ako je znázornené prostredníctvom spojenia kníh Daniel a Zjavenie.

The modern papal king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, and the book of Revelation identifies how the papal power comes to his end at the hands of the dragon power.

Moderný pápežský kráľ severu prichádza vo verši štyridsaťpäť ku svojmu koncu a nikto mu nepomôže; a kniha Zjavenia označuje, ako pápežská moc prichádza ku svojmu koncu rukou dračej moci.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> A desať rohov, ktoré si videl na šelme, tie budú nenávidieť neviestku, spustošia ju a obnažia, budú jesť jej telo a spália ju ohňom. Lebo Boh im vložil do sŕdc, aby vykonali jeho vôľu, aby boli jednomyseľní a odovzdali svoje kráľovstvo šelme, dokiaľ sa nenaplnia slová Božie. Zjavenie 17:16, 17.

The ten kings burn the papal king of the north with fire and eat her flesh. The kings of the last days are the dragon power.

Desiati králi spália pápežského kráľa severu ohňom a budú jesť jej telo. Králi posledných dní sú dračou mocou.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus. In their enmity against the people of God, they show themselves guilty also of the choice of Barabbas instead of Christ.” Testimonies to Ministers, 38.

> „Králi a vládcovia i miestodržitelia vzali na seba znamenie antikrista a sú predstavení ako drak, ktorý odchádza bojovať proti svätým—proti tým, ktorí zachovávajú Božie prikázania a majú vieru Ježišovu. Vo svojom nepriateľstve proti Božiemu ľudu sa usvedčujú aj z viny voľby Barabáša namiesto Krista.“ Testimonies to Ministers, 38.

The ten kings are the dragon power, who is also represented by the kingdom of Greece and Alexander. Those kings are southern kings, for they are represented by Pharaoh king of Egypt. They will eat her flesh, for they are also the prophetic “dogs” which the Psalmist calls the “assembly of the wicked.”

Desiati králi sú dračia moc, ktorá je takisto znázornená gréckym kráľovstvom a Alexandrom. Títo králi sú južní králi, lebo sú znázornení faraónom, egyptským kráľom. Budú jesť jej telo, lebo sú aj prorockými „psami“, ktorých žalmista nazýva „zhromaždením bezbožných“.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Lebo psi ma obkľúčili; zhromaždenie bezbožníkov ma obkolesilo; prebodli mi ruky i nohy. Môžem spočítať všetky svoje kosti; oni sa dívajú a hľadia na mňa. Delia si moje rúcho medzi sebou a o môj odev hádžu lós. Žalmy 22:16–18.

The papacy is the king of the north in verse forty-five, and the papacy is represented by Jezebel in the church of Thyatira.

Pápežstvo je v štyridsiatom piatom verši kráľom severu a pápežstvo je v cirkvi Tyatíry predstavené Jezábeľou.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. And I gave her space to repent of her fornication; and she repented not. Behold, I will cast her into a bed, and them that commit adultery with her into great tribulation, except they repent of their deeds. Revelation 2:20–22.

> Ale mám niečo proti tebe: trpíš ženu Jezábeľ, ktorá sa nazýva prorokyňou, a učí i zvádza mojich služobníkov, aby smilnili a jedli obetované modlám. A dal som jej čas, aby činila pokánie zo svojho smilstva, ale nečinila pokánie. Hľa, vrhnem ju na lôžko, a tých, čo s ňou cudzoložia, do veľkého súženia, ak nebudú činiť pokánie zo svojich skutkov. Zjavenie 2:20–22.

Jezebel’s judgment is accomplished when she is eaten by dogs.

Jezabelin súd sa vykoná, keď ju zožerú psy.

> And of Jezebel also spake the Lord, saying, The dogs shall eat Jezebel by the wall of Jezreel. 1 Kings 21:23.

> A aj o Jezábel hovoril Hospodin takto: Psy zožerú Jezábel pri múre Jezreela. 1. Kráľov 21:23.

The dogs are pagan Rome, the dragon power, for it was pagan Rome that crucified Christ.

Psy predstavujú pohanský Rím, moc draka, lebo to bol pohanský Rím, ktorý ukrižoval Krista.

> “In the sufferings of Christ upon the cross prophecy was fulfilled. Centuries before the crucifixion, the Saviour had foretold the treatment He was to receive. He said, ‘Dogs have compassed Me: the assembly of the wicked have enclosed Me: they pierced My hands and My feet. I may tell all My bones: they look and stare upon Me. They part My garments among them, and cast lots upon My vesture.’ Psalm 22:16–18. The prophecy concerning His garments was carried out without counsel or interference from the friends or the enemies of the Crucified One. To the soldiers who had placed Him upon the cross, His clothing was given. Christ heard the men’s contention as they parted the garments among them. His tunic was woven throughout without seam, and they said, ‘Let us not rend it, but cast lots for it, whose it shall be.’” The Desire of Ages, 746.

> „V utrpeniach Krista na kríži sa naplnilo proroctvo. Storočia pred ukrižovaním Spasiteľ predpovedal, ako s Ním budú zaobchádzať. Povedal: ,Obkľúčili ma psy; zástup zlosynov ma obkolesil; prebodli mi ruky a nohy. Môžem spočítať všetky svoje kosti; oni sa na mňa dívajú a zízajú. Delia si moje rúcho medzi sebou a o môj odev hádžu lós.‘ Žalm 22:16–18. Proroctvo týkajúce sa Jeho rúcha sa splnilo bez porady či zásahu priateľov alebo nepriateľov Ukrižovaného. Vojakom, ktorí Ho pribili na kríž, bolo dané Jeho oblečenie. Kristus počul spor tých mužov, keď si medzi sebou delili Jeho rúcha. Jeho sukňa bola utkaná vcelku, bez švu, a povedali: ,Netrhajme ju, ale losujme o ňu, čia bude.‘“ The Desire of Ages, 746.

The ten kings, who are the dogs, who are the assembly of the wicked, who are Greece and Egypt will also to burn the whore with fire.

Desiati králi, ktorí sú psami, ktorí sú zhromaždením bezbožných, ktorí sú Gréckom a Egyptom, tiež spália neviestku ohňom.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> A dcéra hociktorého kňaza, ak sa poškvrní smilstvom, poškvrňuje svojho otca; bude spálená ohňom. Leviticus 21:9.

The ten kings burn the whore with fire for she professes to be a priestess but is a whore.

Desiati králi spália neviestku ohňom, lebo sa vyznáva za kňažku, no je neviestkou.

> And it shall come to pass in that day, that Tyre shall be forgotten seventy years, according to the days of one king: after the end of seventy years shall Tyre sing as an harlot. Take an harp, go about the city, thou harlot that hast been forgotten; make sweet melody, sing many songs, that thou mayest be remembered. And it shall come to pass after the end of seventy years, that the Lord will visit Tyre, and she shall turn to her hire, and shall commit fornication with all the kingdoms of the world upon the face of the earth. Isaiah 23:15–17.

> A stane sa v ten deň, že Týr bude zabudnutý sedemdesiat rokov, podľa dní jedného kráľa; po uplynutí sedemdesiatich rokov bude Týr spievať ako neviestka. Vezmi citaru, obchádzaj mesto, ty zabudnutá neviestka; ľúbozvučne hraj, spievaj mnohé piesne, aby si bola pripomenutá. A stane sa po uplynutí sedemdesiatich rokov, že Hospodin navštívi Týr, a ten sa vráti k svojej mzde a bude smilniť so všetkými kráľovstvami sveta na povrchu zeme. Izaiáš 23:15–17.

In verses five through nine, and verses thirty-one through forty, we find witness to the papacy coming to its end at the hands of the dragon power. This principle is also currently being fulfilled in the Ukrainian War. These three witnesses inform us that when the king of the north comes to his end with none to help in verse forty-five, the dragon will eat her flesh and burn her with fire. Upon three witnesses the motivation for the dragon’s action will include a broken treaty.

V piatom až deviatom verši a v tridsiatom prvom až štyridsiatom verši nachádzame svedectvo o tom, že pápežstvo príde k svojmu koncu rukou moci draka. Tento princíp sa v súčasnosti napĺňa aj vo vojne na Ukrajine. Títo traja svedkovia nás informujú, že keď kráľ severu v štyridsiatom piatom verši príde k svojmu koncu a nikto mu nepomôže, drak zožerie jej telo a spáli ju ohňom. Na základe troch svedkov bude pohnútkou drakovho konania zahŕňať aj porušenú zmluvu.

In verses five through nine, the second Syrian War ended with a treaty in 253 BC. The war had started in 260 BC and seven years into the second Syrian War a peace treaty was accomplished by the king of the south giving a daughter to the king of the north so he could marry the king of the south’s daughter and bring about peace through the marriage alliance. Seven years after the marriage in 246 BC the king of the north set aside the southern bride and restored his original wife who he had set aside when he married the Egyptian princess. The motivation for the king of the south to invade the northern kingdom and capture the northern king was a broken treaty.

Vo veršoch päť až deväť sa druhá sýrska vojna skončila zmluvou v roku 253 pred Kr. Vojna sa začala v roku 260 pred Kr. a sedem rokov po začiatku druhej sýrskej vojny bola uzavretá mierová zmluva tým, že kráľ juhu dal dcéru kráľovi severu, aby sa mohol oženiť s dcérou kráľa juhu a nastoliť pokoj prostredníctvom manželského zväzku. Sedem rokov po sobáši, v roku 246 pred Kr., kráľ severu odložil južnú nevestu a obnovil svoju pôvodnú manželku, ktorú bol odložil, keď sa oženil s egyptskou princeznou. Pohnútkou kráľa juhu na vpád do severného kráľovstva a na zajatie severného kráľa bolo porušenie zmluvy.

The broken treaty typified the broken Treaty of Tolentino in 1797 that provided Napoleon with the motivation to take the pope captive in 1798, as Ptolemy had done to Seleucus in 246 BC. When Ptolemy III returned to Egypt from his victory over the northern Seleucid empire of Seleucus II he brought so many treasures back to Egypt that the Egyptians gave the title of “Euergetes” (meaning Benefactor) to Ptolemy III for restoring their “captive gods” after many years.

Porušená zmluva predobrazovala porušenú Tolentinskú zmluvu z roku 1797, ktorá poskytla Napoleonovi pohnútku vziať pápeža do zajatia v roku 1798, tak ako Ptolemaios urobil Seleukovi v roku 246 pred Kr. Keď sa Ptolemaios III. po svojom víťazstve nad severnou seleukovskou ríšou Seleuka II. vrátil do Egypta, priniesol späť do Egypta toľko pokladov, že mu Egypťania udelili titul „Euergetes“ (čo znamená Dobrodinec) za to, že po mnohých rokoch navrátil ich „zajatých bohov“.

> But out of a branch of her roots shall one stand up in his estate, which shall come with an army, and shall enter into the fortress of the king of the north, and shall deal against them, and shall prevail: And shall also carry captives into Egypt their gods, with their princes, and with their precious vessels of silver and of gold; and he shall continue more years than the king of the north. Daniel 11:7, 8.

> No z výhonku jej koreňov povstane jeden na jeho mieste; príde s vojskom, vnikne do pevnosti severného kráľa, bude proti nim konať a zvíťazí. A aj ich bohov odvedie do Egypta do zajatia, s ich kniežatami i s ich vzácnymi nádobami zo striebra a zo zlata; a bude trvať viac rokov než severný kráľ. Daniel 11:7, 8.

When Napoleon took the pope captive in 1798, he robbed the Vatican treasures and brought them back to France as typified by Ptolemy III, who took treasures and also Seleucus II back to Egypt, where Seleucus II died falling from a horse. This typified Napoleon removing the papacy from the beast in 1798, and the death of the pope in 1799. The papacy in Revelation seventeen is the woman who rides upon the beast, and Seleucus’ defeat, captivity and subsequent death falling from a horse, typifies Napoleon removing the civil authority of the papacy (represented as a beast in Revelation seventeen).

Keď Napoleon v roku 1798 zajal pápeža, ulúpil vatikánske poklady a priniesol ich späť do Francúzska, ako to predobrazoval Ptolemaios III., ktorý vzal poklady a tiež Seleuka II. späť do Egypta, kde Seleukos II. zomrel po páde z koňa. To predobrazovalo, že Napoleon v roku 1798 odňal pápežstvu šelmu, a smrť pápeža v roku 1799. Pápežstvo v Zjavení sedemnásť je ženou, ktorá sedí na šelme, a Seleukova porážka, zajatie a následná smrť po páde z koňa predobrazujú, že Napoleon odňal pápežstvu občiansku moc (predstavenú ako šelma v Zjavení sedemnásť).

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. … And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. … And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:3, 7, 18.

> A odniesol ma v duchu na púšť. A videl som ženu sedieť na šarlátovej šelme, plnej rúhavých mien, ktorá mala sedem hláv a desať rohov. … A anjel mi povedal: Prečo si sa čudoval? Ja ti poviem tajomstvo ženy i šelmy, ktorá ju nesie a ktorá má sedem hláv a desať rohov. … A žena, ktorú si videl, je to veľké mesto, ktoré kraľuje nad kráľmi zeme. Zjavenie 17:3, 7, 18.

Verse five through nine introduces the warfare between the king of the north and south in chapter eleven. Verse five provides the anchor to Rome as the king of the north for it identifies that the king of the north would conquer three geographical areas before it ruled supremely. The verses provide the prophetic structure that sets forth a period when the king of the north rules but comes to its end. This is the very premise and promise of chapter eleven. The theme of the line is the deadly wound of the papal king of the north, or as verse forty-five states, “he comes to his end, with none to help.” This truth is present truth in the last days.

Verše päť až deväť uvádzajú boj medzi severným a južným kráľom v jedenástej kapitole. Verš päť poskytuje oporný bod pre stotožnenie Ríma so severným kráľom, lebo označuje, že severný kráľ dobyje tri zemepisné oblasti predtým, ako získa najvyššiu vládu. Tieto verše poskytujú prorockú štruktúru, ktorá predkladá obdobie, keď severný kráľ vládne, no napokon prichádza k svojmu koncu. To je samotný predpoklad i zasľúbenie jedenástej kapitoly. Témou tejto línie je smrteľná rana pápežského severného kráľa, alebo, ako uvádza verš štyridsaťpäť, „príde ku svojmu koncu, a nebude mu pomoci“. Táto pravda je prítomnou pravdou v posledných dňoch.

We will continue in the next article.

Budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

Back to Articles