Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Six

Kniha Daniel – číslo päťdesiatšesť

Unlocking the Mystery of Revelation 17: The Final Prophecy of the Great Whore and the Beast

Odomknutie tajomstva Zjavenia 17: Posledné proroctvo o veľkej neviestke a šelme

Author

Jeff Pippenger

Published

January 20, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The last representation of the kingdoms of Bible prophecy is found in Revelation chapter seventeen. In that chapter, in verse three, John is carried into the “wilderness”, so that the angel can show John the judgment of the “great whore” of prophecy, who sits upon “many waters” and who committed “fornication” with the “kings of the earth.”

Posledné zobrazenie kráľovstiev biblického proroctva sa nachádza v sedemnástej kapitole Zjavenia. V tejto kapitole, v treťom verši, je Ján prenesený na „púšť“, aby mu anjel mohol ukázať súd nad prorockou „veľkou smilnicou“, ktorá sedí na „mnohých vodách“ a ktorá smilnila s „kráľmi zeme“.

> And there came one of the seven angels which had the seven vials, and talked with me, saying unto me, Come hither; I will show unto thee the judgment of the great whore that sitteth upon many waters: With whom the kings of the earth have committed fornication, and the inhabitants of the earth have been made drunk with the wine of her fornication. So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. Revelation 17:1–3.

> A prišiel jeden zo siedmich anjelov, ktorí mali sedem čiaš, a prehovoril ku mne, hovoriac mi: Poď sem; ukážem ti súd nad veľkou neviestkou, ktorá sedí na mnohých vodách, s ktorou smilnili králi zeme a obyvatelia zeme sa opili vínom jej smilstva. A uniesol ma v duchu na púšť. A videl som ženu sedieť na šarlátovej šelme, plnej rúhavých mien, ktorá mala sedem hláv a desať rohov. Zjavenie 17:1–3.

By John’s own words the “wilderness” represents the twelve hundred and sixty years of papal rule from the year 538, unto the time of the end in 1798.

Podľa samotných Jánových slov „púšť“ predstavuje tisíc dvestošesťdesiat rokov pápežskej vlády od roku 538 až po čas konca v roku 1798.

> And the woman fled into the wilderness, where she hath a place prepared of God, that they should feed her there a thousand two hundred and threescore days. … And to the woman were given two wings of a great eagle, that she might fly into the wilderness, into her place, where she is nourished for a time, and times, and half a time, from the face of the serpent. Revelation 12:6, 14.

> A žena utiekla na púšť, kde má miesto pripravené od Boha, aby ju tam živili tisíc dvestošesťdesiat dní. … A žene boli dané dve krídla veľkého orla, aby odletela na púšť, na svoje miesto, kde je živená čas, časy a pol času, od tváre hada. Zjavenie 12,6.14.

In the spirit, John was transported into the twelve hundred and sixty years of papal rule. Those years had been typified by the three and a half years of drought during the history of Jezebel, Ahab and Elijah. Those years were to continue until the papacy received its deadly wound in 1798, for that had been “determined” to occur at the end of the first indignation, which was the end of the war brought upon the sanctuary and host through the two desolating powers of paganism and papalism. All of these facts have been set forth in recent articles.

V duchu bol Ján prenesený do tisícdvestošesťdesiatich rokov pápežskej vlády. Tieto roky boli predobrazene znázornené tromi a pol rokmi sucha počas dejín Jezábel, Achaba a Eliáša. Tieto roky mali trvať dovtedy, kým pápežstvo neprijme svoju smrteľnú ranu v roku 1798, lebo bolo „určené“, aby sa to stalo na konci prvého rozhorčenia, čo bol koniec vojny privedenej na svätyňu a zástup prostredníctvom dvoch pustošiacich mocností pohanstva a pápežstva. Všetky tieto skutočnosti boli predložené v nedávnych článkoch.

The “great whore,” is Isaiah’s whore of Tyre, who was to be forgotten for seventy symbolic years, which were the “days of one king.” The history of the United States, is the history of the symbolic seventy years, which had been typified by the seventy years of captivity during the reign of Babylon, the first kingdom of Bible prophecy. During that history the great whore of Tyre was to be forgotten. At the end of that history she was to be remembered and once again to go forth and sing her songs, thus committing fornication with the kings of the earth. John was spiritually conveyed into the history of papal rule in order to see the judgment of the papal power. The judgment of a daughter of a priest who committed fornication was that she was to be burnt with fire.

„Veľká smilnica“ je Izaiášova smilnica z Týru, ktorá mala byť zabudnutá na sedemdesiat symbolických rokov, čo boli „dni jedného kráľa“. Dejiny Spojených štátov sú dejinami symbolických sedemdesiatich rokov, ktoré boli predobrazene znázornené sedemdesiatimi rokmi zajatia počas panovania Babylonu, prvého kráľovstva biblického proroctva. Počas týchto dejín mala byť veľká smilnica z Týru zabudnutá. Na konci týchto dejín mala byť pripomenutá a opäť vyjsť a spievať svoje piesne, a tak smilniť s kráľmi zeme. Ján bol v duchu prenesený do dejín pápežskej vlády, aby videl súd nad pápežskou mocou. Súd nad dcérou kňaza, ktorá smilnila, bol taký, že mala byť spálená ohňom.

> And the daughter of any priest, if she profane herself by playing the whore, she profaneth her father: she shall be burnt with fire. Leviticus 21:9.

> A dcéra ktoréhokoľvek kňaza, ak sa znesvätí smilstvom, znesväcuje svojho otca; bude spálená ohňom. Levitikus 21:9.

In the vision of the judgment of the great whore that was given to John by one of the angels who poured out one of the seven last plagues was that she was burnt with fire.

Vo videní o súde nad veľkou smilnicou, ktoré Jánovi dal jeden z anjelov, čo vylial jednu zo siedmich posledných rán, bolo zjavené, že bude spálená ohňom.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. Revelation 17:16.

> A desať rohov, ktoré si videl na šelme, tie budú nenávidieť neviestku a spustošia ju a obnažia, budú jesť jej telo a spália ju ohňom. Zjavenie 17,16.

The waters that the great whore is sitting upon are the people of the world, who will be brought under her authority when the United States deceives the entire world to worship the beast, who is also the great whore. The United States then becomes the premier king of the ten kings who are represented in the prophecy of Revelation seventeen, and in this illustration the United States represents the first king to commit fornication with the whore, though she will accomplish that act with all the kings thereafter.

Vody, na ktorých sedí veľká smilnica, sú národy sveta, ktoré budú privedené pod jej autoritu, keď Spojené štáty zvedú celý svet, aby sa klaňal šelme, ktorá je takisto tou veľkou smilnicou. Spojené štáty sa potom stanú popredným kráľom desiatich kráľov, ktorí sú predstavení v proroctve Zjavenia sedemnástej kapitoly, a v tomto znázornení Spojené štáty predstavujú prvého kráľa, ktorý sa dopustí smilstva so smilnicou, hoci tento čin potom vykoná so všetkými kráľmi.

The first king of many kings is represented by Ahab, who was married to the great whore, who is represented as Jezebel in the church of Thyatira. The judgment of Jezebel (the great whore), is accomplished by the ten kings, who will be forced into a church and state alliance by the power of the United States. Those kings will agree to allow the papacy to rule the world (sit upon the waters), in spite of their hatred for the whore.

Prvý kráľ z mnohých kráľov je predstavený Achabom, ktorý bol ženatý s veľkou smilnicou, predstavenou ako Jezábel v cirkvi v Tyatíre. Súd nad Jezábel (veľkou smilnicou) vykoná desať kráľov, ktorí budú mocou Spojených štátov prinútení vstúpiť do zväzku cirkvi a štátu. Títo králi budú súhlasiť s tým, aby pápežstvo vládlo svetu (sedelo na vodách), napriek svojej nenávisti voči smilnici.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. And he saith unto me, The waters which thou sawest, where the whore sitteth, are peoples, and multitudes, and nations, and tongues. And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:12–18.

> A desať rohov, ktoré si videl, je desať kráľov, ktorí ešte nedostali kráľovstvo; ale dostanú moc ako králi na jednu hodinu spolu so šelmou. Títo majú jednu myseľ a odovzdajú svoju moc a svoju silu šelme. Títo budú bojovať s Baránkom, a Baránok ich premôže, lebo on je Pán pánov a Kráľ kráľov; a tí, čo sú s ním, sú povolaní, vyvolení a verní. A povedal mi: Vody, ktoré si videl, kde sedí smilnica, sú ľudia a zástupy, národy a jazyky. A desať rohov, ktoré si videl na šelme, tí budú nenávidieť smilnicu, spustošia ju a obnažia, budú jesť jej telo a spália ju ohňom. Lebo Boh im vložil do sŕdc, aby vykonali jeho vôľu a aby sa zhodli a odovzdali svoje kráľovstvo šelme, dokiaľ sa nenaplnia Božie slová. A žena, ktorú si videl, je to veľké mesto, ktoré kraľuje nad kráľmi zeme. Zjavenie 17:12–18.

The “ten kings” (the United Nations), actually hate the papacy, but are forced by circumstances to turn their short-lived kingdom over to the papal power in a vain hope to save the world from its increasing calamities. When they realize her deception, they become the instrument to burn her with fire in fulfillment of the law in Leviticus.

„Desiati králi“ (Organizácia Spojených národov) v skutočnosti nenávidia pápežstvo, ale okolnosti ich nútia odovzdať svoje krátkotrvajúce kráľovstvo pápežskej moci v márnej nádeji, že zachránia svet pred jeho narastajúcimi pohromami. Keď si uvedomia jej zvod, stanú sa nástrojom, ktorý ju spáli ohňom, na naplnenie zákona v Levitikovi.

The “ten kings” “make war with the Lamb” through the persecution they bring upon God’s last day people.

„Desiati králi“ „bojujú s Baránkom“ prostredníctvom prenasledovania, ktoré uvádzajú na Boží ľud posledných dní.

> Why do the heathen rage, and the people imagine a vain thing? The kings of the earth set themselves, and the rulers take counsel together, against the Lord, and against his anointed, saying, Let us break their bands asunder, and cast away their cords from us. He that sitteth in the heavens shall laugh: the Lord shall have them in derision. Then shall he speak unto them in his wrath, and vex them in his sore displeasure. Psalms 2:1–5.

> Prečo sa búria pohania a národy zamýšľajú márnosť? Králi zeme sa stavajú a vládcovia sa spolu radia proti Hospodinovi a proti jeho Pomazanému hovoriac: Roztrhnime ich putá a zhoďme zo seba ich povrazy. Ten, ktorý tróni na nebesiach, sa bude smiať; Pán ich bude mať v posmechu. Potom k nim prehovorí vo svojom hneve a vo svojej prudkej nevôli ich predesí. Žalmy 2:1–5.

The persecution that is accomplished for the papacy by the kings of the earth, was also done against Christ at the cross.

Prenasledovanie, ktoré pre pápežstvo uskutočňujú králi zeme, bolo vykonané aj proti Kristovi na kríži.

> Who by the mouth of thy servant David hast said, Why did the heathen rage, and the people imagine vain things? The kings of the earth stood up, and the rulers were gathered together against the Lord, and against his Christ. For of a truth against thy holy child Jesus, whom thou hast anointed, both Herod, and Pontius Pilate, with the Gentiles, and the people of Israel, were gathered together, For to do whatsoever thy hand and thy counsel determined before to be done. Acts 4:25–28.

> ktorý si ústami svojho služobníka Dávida povedal: Prečo sa búria pohania a národy vymýšľajú márne veci? Povstali králi zeme a kniežatá sa zhromaždili pospolu proti Pánovi a proti jeho Pomazanému. Lebo vpravde sa v tomto meste zhromaždili proti tvojmu svätému služobníkovi Ježišovi, ktorého si pomazal, Herodes i Pontský Pilát s pohanmi a s ľudom Izraela, aby vykonali všetko, čo tvoja ruka a tvoja rada vopred určili, aby sa stalo. Skutky 4:25–28.

The “kings of the earth” that stood up against Christ at his crucifixion represents the “ten kings” of Revelation seventeen that make war with the Lamb again by persecuting his people. At the cross, those kings were the “assembly of the wicked” who “compassed” Christ, and who do so again with his last day people.

„Králi zeme“, ktorí povstali proti Kristovi pri jeho ukrižovaní, predstavujú „desať kráľov“ zo sedemnástej kapitoly Zjavenia, ktorí opäť vedú vojnu s Baránkom tým, že prenasledujú jeho ľud. Pri kríži boli títo králi „zhromaždením bezbožníkov“, ktorí Krista „obkľúčili“, a tak isto činia znova s jeho ľudom posledných dní.

> For dogs have compassed me: the assembly of the wicked have enclosed me: they pierced my hands and my feet. I may tell all my bones: they look and stare upon me. They part my garments among them, and cast lots upon my vesture. Psalms 22:16–18.

> Lebo psy ma obkľúčili, zhromaždenie bezbožníkov ma obstúpilo; prebodli mi ruky i nohy. Môžem spočítať všetky svoje kosti; oni sa dívajú a hľadia na mňa. Delia si moje rúcho medzi sebou a o môj odev hádžu lós. Žalmy 22:16–18.

The ten kings, who bring judgment upon the great whore burn her with fire, for she is a whore that professes to be a priest’s daughter. Those kings are also represented as “dogs,” and the ten kings will not only burn the great whore with fire, but will “eat her flesh.” The death of Jezebel was brought about when she was thrown from the wall and splattered on the ground, and then the dogs came and ate her flesh.

Desiati králi, ktorí vykonávajú súd nad veľkou neviestkou, ju spália ohňom, lebo je neviestkou, ktorá sa vydáva za dcéru kňaza. Títo králi sú tiež zobrazení ako „psy“ a desiati králi veľkú neviestku nielen spália ohňom, ale budú „jesť jej telo“. Jezábelina smrť nastala vtedy, keď ju zhodili z hradby a rozprskla sa na zemi, a potom prišli psy a požrali jej telo.

> And when Jehu was come to Jezreel, Jezebel heard of it; and she painted her face, and tired her head, and looked out at a window. And as Jehu entered in at the gate, she said, Had Zimri peace, who slew his master? And he lifted up his face to the window, and said, Who is on my side? who? And there looked out to him two or three eunuchs. And he said, Throw her down. So they threw her down: and some of her blood was sprinkled on the wall, and on the horses: and he trode her under foot. And when he was come in, he did eat and drink, and said, Go, see now this cursed woman, and bury her: for she is a king’s daughter. And they went to bury her: but they found no more of her than the skull, and the feet, and the palms of her hands. Wherefore they came again, and told him. And he said, This is the word of the Lord, which he spake by his servant Elijah the Tishbite, saying, In the portion of Jezreel shall dogs eat the flesh of Jezebel: And the carcase of Jezebel shall be as dung upon the face of the field in the portion of Jezreel; so that they shall not say, This is Jezebel. 2 Kings 9:30–37.

> Keď Jehú prišiel do Jezreelu, Jezábel sa o tom dopočula; namaľovala si tvár, ozdobila si hlavu a pozerala z okna. A keď Jehú vchádzal bránou, povedala: „Mal Zimrí pokoj, ten, čo zabil svojho pána?“ On pozdvihol tvár k oknu a povedal: „Kto je na mojej strane? Kto?“ A vyhliadli k nemu dvaja alebo traja komorníci. I povedal: „Zhoďte ju dolu.“ A tak ju zhodili; a časť jej krvi ostriekala múr i kone, a on ju pošliapal. Keď vošiel dnu, jedol a pil a povedal: „Choďte, pozrite sa teraz na túto prekliatu ženu a pochovajte ju, lebo je kráľovou dcérou.“ A išli ju pochovať, ale nenašli z nej viac než lebku, nohy a dlane jej rúk. Preto sa vrátili a oznámili mu to. A on povedal: „Toto je slovo Hospodinovo, ktoré vyriekol prostredníctvom svojho služobníka Eliáša Tišbijského: Na poli v Jezreeli zožerú psy telo Jezábele. A mŕtvola Jezábele bude ako hnoj na povrchu poľa v podiele Jezreelu, takže nepovedia: Toto je Jezábel.“ 2 Kráľov 9:30–37.

The ten kings, who are the United Nations, whose premier king is the United States, will bring judgment upon the papacy by burning her with fire and eating her flesh. That judgment is what the angel came to show to John, and in order to do so he carried John into the history of the wilderness, but not simply a random point in the history of the wilderness, but to the very end of the period. It is evident that John was placed at the end of the twelve hundred and sixty years, for when he sees the woman she was already drunk with the blood of persecution and already identified as the mother of harlots.

Desiati králi, ktorí sú Organizáciou Spojených národov a ktorých hlavným kráľom sú Spojené štáty, vykonajú súd nad pápežstvom tým, že ju spália ohňom a budú jesť jej telo. Tento súd je tým, ktorý prišiel anjel ukázať Jánovi, a aby tak učinil, preniesol Jána do dejín púšte, no nie iba do nejakého náhodného bodu v dejinách púšte, ale až na samý koniec tohto obdobia. Je zrejmé, že Ján bol postavený na koniec tisícdvestošesťdesiatich rokov, lebo keď vidí ženu, už bola opitá krvou prenasledovania a už bola označená ako matka neviestok.

> So he carried me away in the spirit into the wilderness: and I saw a woman sit upon a scarlet coloured beast, full of names of blasphemy, having seven heads and ten horns. And the woman was arrayed in purple and scarlet colour, and decked with gold and precious stones and pearls, having a golden cup in her hand full of abominations and filthiness of her fornication: And upon her forehead was a name written, MYSTERY, BABYLON THE GREAT, THE MOTHER OF HARLOTS AND ABOMINATIONS OF THE EARTH. And I saw the woman drunken with the blood of the saints, and with the blood of the martyrs of Jesus: and when I saw her, I wondered with great admiration. Revelation 17:3–6.

> A odniesol ma v duchu na púšť; a videl som ženu sedieť na šarlátovo sfarbenom zvierati, plnom rúhavých mien, ktoré malo sedem hláv a desať rohov. A žena bola odetá do purpuru a šarlátu a ozdobená zlatom, drahokamami a perlami; v ruke mala zlatý kalich, plný ohavností a nečistoty svojho smilstva. A na jej čele bolo napísané meno: TAJOMSTVO, VEĽKÝ BABYLON, MATKA SMILNÍC A OHAVNOSTÍ ZEME. A videl som ženu opitú krvou svätých a krvou Ježišových mučeníkov; a keď som ju uvidel, zadivil som sa veľkým úžasom. Zjavenie 17:3–6.

The whore of Tyre, who is also the “great whore” that is represented in Revelation seventeen, was to be forgotten until the time when she would once again sing her songs and commit fornication with the kings of the earth.

Smilnica z Týru, ktorá je zároveň „veľkou smilnicou“, predstavenou v sedemnástej kapitole Zjavenia, mala upadnúť do zabudnutia až do času, keď bude opäť spievať svoje piesne a smilniť s kráľmi zeme.

Any reputable dictionary that was published before 1950 identifies that the woman arrayed in scarlet in Revelation seventeen is a symbol of the Roman Catholic church, but today the world thinks the Catholic church is a Christian church. The world has forgotten who she really is.

Každý renomovaný slovník vydaný pred rokom 1950 uvádza, že žena odetá do šarlátu v sedemnástej kapitole Zjavenia je symbolom Rímskokatolíckej cirkvi, no dnes si svet myslí, že Katolícka cirkev je kresťanskou cirkvou. Svet zabudol, kým v skutočnosti je.

When John saw her the persecution of the Dark Ages was at its end, for she was already drunk with the blood of the saints. The natural illustrates the spiritual, and a person gets drunk after they drink, not before.

Keď ju Ján uvidel, prenasledovanie temného stredoveku sa chýlilo ku koncu, lebo už bola opitá krvou svätých. Prirodzené znázorňuje duchovné a človek sa opije po tom, čo pije, nie predtým.

The Protestants that broke from Catholicism centuries before 1798, had already begun their journey back to the Catholic communion by 1798, for she was identified as the “MOTHER OF HARLOTS.” When John saw her and wondered, the churches that had formerly separated from her fellowship had already returned. Thus John was carried to 1798, when the great whore already had murdered millions of Christians, and who had already seduced the former Protestant churches to accept her presumptuous claim that she was the head of the churches, as Justinian had identified her in the year 533.

Protestanti, ktorí sa odtrhli od katolicizmu stáročia pred rokom 1798, sa už do roku 1798 vydali na svoju cestu späť do katolíckeho spoločenstva, lebo bola označená ako „MATKA NEVESTIEK“. Keď ju Ján uvidel a začudoval sa, cirkvi, ktoré sa predtým oddelili od jej spoločenstva, sa už vrátili. Tak bol Ján prenesený do roku 1798, keď veľká smilnica už zavraždila milióny kresťanov a už zviedla niekdajšie protestantské cirkvi, aby prijali jej opovážlivý nárok, že je hlavou cirkví, ako ju Justinián označil v roku 533.

From the prophetic vantage point of 1798, the angel then presented John with the last representation of the kingdoms of Bible prophecy.

Z prorockého hľadiska roku 1798 anjel potom predstavil Jánovi posledné zobrazenie kráľovstiev biblického proroctva.

> And the angel said unto me, Wherefore didst thou marvel? I will tell thee the mystery of the woman, and of the beast that carrieth her, which hath the seven heads and ten horns. The beast that thou sawest was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition: and they that dwell on the earth shall wonder, whose names were not written in the book of life from the foundation of the world, when they behold the beast that was, and is not, and yet is. And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. And there are seven kings: five are fallen, and one is, and the other is not yet come; and when he cometh, he must continue a short space. And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. Revelation 17:7–12.

> A anjel mi povedal: Prečo si sa divil? Ja ti poviem tajomstvo ženy i šelmy, ktorá ju nesie a ktorá má sedem hláv a desať rohov. Šelma, ktorú si videl, bola, a niet jej; a vystúpi z bezodnej priepasti a pôjde do záhuby. A budú sa diviť tí, ktorí bývajú na zemi, ktorých mená nie sú zapísané v knihe života od založenia sveta, keď uvidia šelmu, ktorá bola, a niet jej, a predsa je. A tu je myseľ, ktorá má múdrosť. Sedem hláv je sedem vrchov, na ktorých sedí žena. A je aj sedem kráľov: päť ich padlo, jeden je, iný ešte neprišiel; a keď príde, musí zostať na krátky čas. A šelma, ktorá bola, a niet jej, aj ona je ôsma, a je zo siedmich, a ide do záhuby. A desať rohov, ktoré si videl, je desať kráľov, ktorí ešte neprijali kráľovstvo; ale dostanú moc ako králi na jednu hodinu spolu so šelmou. Zjavenie 17:7–12.

A beast is a kingdom in Bible prophecy as easily identified in chapters seven and eight of Daniel, and the mystery that the angel is presenting to John is the mystery of the beast and the woman that rides upon the beast. The woman on the beast is the great whore who commits fornication with the kings of the earth. She is Jezebel and her husband is Ahab.

Šelma je v biblickom proroctve kráľovstvom, ako je to ľahko rozpoznateľné v siedmej a ôsmej kapitole Daniela, a tajomstvo, ktoré anjel predkladá Jánovi, je tajomstvom šelmy a ženy, ktorá sedí na šelme. Žena na šelme je veľká smilnica, ktorá smilní s kráľmi zeme. Ona je Jezábeľ a jej manžel je Achab.

> Therefore shall a man leave his father and his mother, and shall cleave unto his wife: and they shall be one flesh. Genesis 2:24.

> Preto opustí muž svojho otca i svoju matku a prilipne k svojej žene; a budú jedno telo. Genezis 2,24.

A man is a man and a woman is a woman, but together they are one flesh. The mystery of the beast is that it is a combination of church and state, the combination of woman (church) and beast (kings) that are one kingdom, which consists of two parts. Statecraft and churchcraft combined, with the woman in control of the relationship, is the “image of the beast.” John is shown the woman being carried by the beast, for she is the one in control of the relationship.

Muž je muž a žena je žena, ale spolu sú jedno telo. Tajomstvom šelmy je, že je spojením cirkvi a štátu, spojením ženy (cirkvi) a šelmy (kráľov), ktoré sú jedným kráľovstvom pozostávajúcim z dvoch častí. Štátna moc a cirkevná moc spojené, pričom žena ovláda tento vzťah, sú „obrazom šelmy“. Jánovi je ukázaná žena nesená šelmou, lebo ona je tou, ktorá ovláda tento vzťah.

> And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:18.

> A žena, ktorú si videl, je to veľké mesto, ktoré kraľuje nad kráľmi zeme. Zjavenie 17,18.

Together the beast and the woman represent one kingdom (one flesh), but the angel is emphasizing the relationship of the great whore with the kings of the earth. “The beast that” “was, and is not”, which “shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition,” that “they that dwell on the earth shall wonder” after is the papacy when the great whore’s deadly wound is healed. She “was” the fifth kingdom of Bible prophecy, but it was “determined” that she would receive a deadly wound in 1798.

Spolu šelma a žena predstavujú jedno kráľovstvo (jedno telo), no anjel zdôrazňuje vzťah veľkej smilnice s kráľmi zeme. „Šelma, ktorá“ „bola, a niet jej“, ktorá „má vyjsť z bezodnej priepasti a ísť do zatratenia“, a za ktorou „sa budú čudovať tí, čo bývajú na zemi“, je pápežstvo, keď je zahojená smrteľná rana veľkej smilnice. „Bola“ piatym kráľovstvom biblického proroctva, ale bolo „určené“, že v roku 1798 dostane smrteľnú ranu.

When John was spiritually transported to 1798, she was “not” a beast, and “yet” when her deadly wound is healed at the end of the seventy symbolic years that conclude at the soon-coming Sunday law, she “is” again alive, singing her songs, committing fornication and murdering Christians.

Keď bol Ján duchovne prenesený do roku 1798, ona „nebola“ šelmou, a „predsa“ keď sa jej smrteľná rana zahojí na konci sedemdesiatich symbolických rokov, ktoré sa završujú čoskoro prichádzajúcim nedeľným zákonom, „je“ opäť živá, spieva svoje piesne, pácha smilstvo a vraždí kresťanov.

Chapter seventeen is the last presentation of the kingdoms of Bible prophecy, and as such it must agree with the first mention of the kingdoms of Bible prophecy. The first mention of those kingdoms is found in Daniel chapter two, which is represented upon both of the charts that were a fulfillment of Habakkuk’s command to write the vision and make it plain upon tables.

Sedemnásta kapitola je posledným predstavením kráľovstiev biblického proroctva, a ako taká musí súhlasiť s prvou zmienkou o kráľovstvách biblického proroctva. Prvá zmienka o týchto kráľovstvách sa nachádza v druhej kapitole knihy Daniel, ktorá je znázornená na oboch mapách, čo boli naplnením Habakukovho príkazu zapísať videnie a zreteľne ho vyznačiť na tabuliach.

The Millerites were correct in their understanding of Daniel’s kingdoms of Bible prophecy as represented in chapters two, seven and eight, but their understanding was incomplete. Miller’s jewels of Daniel chapter two, shines ten times brighter in the last days, for it is recognized as identifying the first reference, not only of the kingdoms of Bible prophecy, but also of the first reference of the revelation that the eighth is of the seven. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing.

Milleriti mali pravdu vo svojom chápaní Danielových kráľovstiev biblického proroctva, ako sú predstavené v druhej, siedmej a ôsmej kapitole, no ich porozumenie bolo neúplné. Millerov klenot z druhej kapitoly Daniela žiari v posledných dňoch desaťkrát jasnejšie, lebo sa uznáva, že označuje prvý odkaz nielen na kráľovstvá biblického proroctva, ale aj na prvý odkaz zjavenia, že ôsmy je zo siedmich. Ježiš vždy znázorňuje koniec nejakej veci jej začiatkom.

All the prophets are speaking of the last days, and John, in Revelation seventeen is identifying the last earthly kingdom when he presents “the beast that” “was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition.” The beast ascends out of “the bottomless pit,” which is a symbol of a “new manifestation of satanic power.”

Všetci proroci hovoria o posledných dňoch a Ján v sedemnástej kapitole Zjavenia označuje posledné pozemské kráľovstvo, keď predstavuje „šelmu, ktorá“ „bola, a niet jej; a vystúpi z bezodnej priepasti a pôjde do zatratenia“. Šelma vystupuje z „bezodnej priepasti“, čo je symbol „nového prejavu satanskej moci“.

> “‘When they shall have finished [are finishing] their testimony.’ The period when the two witnesses were to prophesy clothed in sackcloth ended in 1798. As they were approaching the termination of their work in obscurity, war was to be made upon them by the power represented as ‘the beast that ascendeth out of the bottomless pit.’ In many of the nations of Europe the powers that ruled in Church and State had for centuries been controlled by Satan, through the medium of the papacy. But here is brought to view a new manifestation of Satanic power.” The Great Controversy, 268.

> „‚Keď dokončia [dokončujú] svoje svedectvo.‘ Obdobie, počas ktorého mali dvaja svedkovia prorokovať odetí do vrecoviny, sa skončilo v roku 1798. Keď sa blížili k ukončeniu svojho diela v ústraní, mala sa proti nim viesť vojna mocou predstavenou ako ‚šelma, ktorá vystupuje z bezodnej priepasti‘. V mnohých národoch Európy boli mocnosti, ktoré vládli v Cirkvi a štáte, po stáročia ovládané satanom prostredníctvom pážstva. No tu sa pred naším zrakom uvádza nový prejav satanovej moci.“ The Great Controversy, 268.

Some of the theologians will argue that because the “beast that ascendeth out of the bottomless pit” in Revelation eleven, is identified in the passage as the atheism of the French Revolution, that the expression “bottomless pit” is a symbol of atheism. But Islam ascended out of the “bottomless pit” in Revelation nine, and Islam is not atheism. The bottomless pit represents a satanic manifestation.

Niektorí teológovia budú tvrdiť, že pretože „šelma, ktorá vystupuje z bezodnej priepasti“ v Zjavení jedenástej kapitole je v danej stati označená za ateizmus Francúzskej revolúcie, výraz „bezodná priepasť“ je symbolom ateizmu. No islam vystúpil z „bezodnej priepasti“ v Zjavení deviatej kapitole a islam nie je ateizmom. Bezodná priepasť predstavuje satanský prejav.

> “I told him that the Lord had shown me in vision that mesmerism was from the Devil, from the bottomless pit, and that it would soon go there, with those who continued to use it.” Review and Herald, July 21, 1851.

> „Povedala som mu, že mi Pán vo videní ukázal, že mesmerizmus je od diabla, z bezodnej priepasti, a že tam čoskoro pôjde spolu s tými, ktorí ho budú naďalej používať.“ Review and Herald, 21. júla 1851.

Something from “the Devil,” is something from “the bottomless pit.” In Revelation seventeen the beast that ascends out of the bottomless pit is the power that goes into perdition and those whose names are not written in the book shall wonder after. “Perdition” means eternal damnation and is represented in Revelation as the “lake of fire,” which is where the beast is cast into.

Niečo „od diabla“ je niečo „z bezodnej priepasti“. V sedemnástej kapitole Zjavenia je šelma, ktorá vystupuje z bezodnej priepasti, mocou, ktorá ide do záhuby a za ktorou sa budú obdivovať tí, ktorých mená nie sú zapísané v knihe. „Záhuba“ znamená večné zatratenie a je v Zjavení predstavená ako „ohnivé jazero“, do ktorého je šelma uvrhnutá.

> And the beast was taken, and with him the false prophet that wrought miracles before him, with which he deceived them that had received the mark of the beast, and them that worshipped his image. These both were cast alive into a lake of fire burning with brimstone. Revelation 19:20.

> A šelma bola zajatá, a s ňou i falošný prorok, ktorý pred ňou konal znamenia, ktorými zviedol tých, čo prijali znamenie šelmy, i tých, čo sa klaňali jej obrazu. Obaja boli zaživa uvrhnutí do ohnivého jazera horiaceho sírou. Zjavenie 19,20.

In chapter thirteen the first beast that comes from the sea, which Sister White directly identifies as the papacy is identified. In that passage the world wonders after the papal beast.

V trinástej kapitole je identifikovaná prvá šelma, ktorá vystupuje z mora a ktorú sestra Whiteová priamo stotožňuje s pápežstvom. V tomto úseku sa svet obdivuje pápežskej šelme.

> And I saw one of his heads as it were wounded to death; and his deadly wound was healed: and all the world wondered after the beast. Revelation 13:13.

> A videl som jednu z jeho hláv akoby smrteľne zranenú; a jeho smrteľná rana bola uzdravená; a celá zem sa s obdivom niesla za šelmou. Zjavenie 13:13.

The beast of Revelation seventeen that “they that dwell on the earth shall wonder” after is the final manifestation of satanic power that occurs when the deadly wound of the papacy is healed at the soon-coming Sunday law. Every prophetic characteristic of the woman and the beast she rides upon in chapter seventeen, identifies the church of Rome, just as the dictionaries published before 1950 identified.

Šelma zo sedemnástej kapitoly Zjavenia, nad ktorou sa „budú obyvatelia zeme diviť“, je konečným prejavom satanskej moci, ku ktorému dôjde, keď bude pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone zahojená smrteľná rana pápežstva. Každá prorocká charakteristika ženy i šelmy, na ktorej v sedemnástej kapitole jazdí, označuje rímsku cirkev, presne tak, ako to uvádzali slovníky vydané pred rokom 1950.

The beast of Revelation seventeen, is a symbol of the combination of church and state, which is the image of the beast. The beast with seven heads and ten horns is the kingdom that is composed of the ten kings (the United Nations), which the woman rides upon and rules over. The woman is the papacy, who is identified as Babylon the great, the mother of harlots. After the symbols are identified we can return to 1798; the point in history where John was carried to in order to receive the last representation of the kingdoms of Bible prophecy.

Šelma zo Zjavenia sedemnástej kapitoly je symbolom spojenia cirkvi a štátu, ktoré je obrazom šelmy. Šelma so siedmimi hlavami a desiatimi rohmi je kráľovstvo, ktoré sa skladá z desiatich kráľov (Spojené národy), na ktorom žena sedí a nad ktorým vládne. Žena je pápežstvo, ktoré je označené ako Veľký Babylon, matka smilníc. Keď sú symboly určené, môžeme sa vrátiť do roku 1798; k bodu v dejinách, do ktorého bol Ján prenesený, aby prijal posledné znázornenie kráľovstiev biblického proroctva.

We shall address those kingdoms, and their representation in Daniel chapter two, in the next article.

Týmto kráľovstvám a ich zobrazeniu v druhej kapitole Daniela sa budeme venovať v nasledujúcom článku.

> “Every nation that has come upon the stage of action has been permitted to occupy its place on the earth, that it might be seen whether it would fulfill the purpose of ‘the Watcher and the Holy One.’ Prophecy has traced the rise and fall of the world’s great empires—Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. With each of these, as with nations of less power, history repeated itself. Each had its period of test, each failed, its glory faded, its power departed, and its place was occupied by another.

> „Každému národu, ktorý vystúpil na javisko dejín, bolo dovolené zaujať svoje miesto na zemi, aby sa ukázalo, či splní zámer ‚Strážcu a Svätého‘. Proroctvo sledovalo vzostup a pád veľkých svetových ríš — Babylonu, Médsko-Perzie, Grécka a Ríma. Pri každej z nich, tak ako aj pri národoch menšej moci, sa dejiny opakovali. Každá mala svoje obdobie skúšky, každá zlyhala, jej sláva pohasla, jej moc sa vytratila a jej miesto zaujal iný.“

> “While the nations rejected God’s principles, and in this rejection wrought their own ruin, it was still manifest that the divine, overruling purpose was working through all their movements.” Education, 177.

> „Kým národy zavrhovali Božie zásady a týmto zavrhnutím si pripravovali vlastnú skazu, predsa bolo zjavné, že božský, všetko prevyšujúci zámer pôsobil vo všetkých ich pohyboch.“ Education, 177.

Back to Articles