Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Eight

Skrytá história štyridsiateho verša – číslo osem

The Mount

Vrch

Author

Jeff Pippenger

Published

April 5, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

The Mount of Transfiguration for Peter took place between Panium and the cross, and on another line, Peter is between Christ’s baptism at the beginning of His ministry and just after the triumphal entry at the ending of His ministry. Those three waymarks of the baptism, the mount and the conclusion of the triumphal entry are marked by the three times the heavenly Father spoke. The third time in John 12 is when the Greeks were seeking Jesus. The baptism is 9/11, the mount is in the history of Panium unto the Sunday law of verse sixteen. For Peter it was Panium, then the mount unto the conclusion of the triumphal entry, which was just before Christ would be glorified a second time.

Hora premenenia pre Petra sa odohrala medzi Paniem a krížom a v inej línii sa Peter nachádza medzi Kristovým krstom na začiatku Jeho služby a bezprostredne po triumfálnom vstupe na konci Jeho služby. Tieto tri medzníky — krst, hora a záver triumfálneho vstupu — sú označené tromi prípadmi, keď prehovoril nebeský Otec. Tretí raz v Jánovi 12 nastáva vtedy, keď Gréci hľadali Ježiša. Krst je 9/11, hora je v dejinách od Pania až po nedeľný zákon vo verši šestnásť. Pre Petra to bolo Panium, potom hora až po záver triumfálneho vstupu, čo bolo tesne predtým, ako mal byť Kristus oslávený po druhý raz.

> Now is my soul troubled; and what shall I say? Father, save me from this hour: but for this cause came I unto this hour. Father, glorify thy name. Then came there a voice from heaven, saying, I have both glorified it, and will glorify it again. The people therefore, that stood by, and heard it, said that it thundered: others said, An angel spake to him. Jesus answered and said, This voice came not because of me, but for your sakes. Now is the judgment of this world: now shall the prince of this world be cast out. And I, if I be lifted up from the earth, will draw all men unto me. This he said, signifying what death he should die. John 12:27–33.

> Teraz je moja duša zarmútená; a čo poviem? Otče, zachráň ma od tejto hodiny? Ale veď preto som prišiel k tejto hodine. Otče, osláv svoje meno. Vtom zaznel hlas z neba: Oslávil som ho a ešte oslávim. Zástup teda, ktorý tam stál a počul to, hovoril, že zahrmelo; iní vraveli: Prehovoril k nemu anjel. Ježiš odpovedal a povedal: Tento hlas nezaznel pre mňa, ale pre vás. Teraz je súd nad týmto svetom; teraz bude knieža tohto sveta vyvrhnuté von. A ja, keď budem vyzdvihnutý od zeme, pritiahnem všetkých k sebe. To povedal, naznačujúc, akou smrťou mal zomrieť. Ján 12:27–33.

The line that is framed by Leviticus twenty-three and the Pentecostal season has a beginning waymark of three steps followed by five days and an ending waymark with the identical characteristics. Between those waymarks thirty days represent the period of the priests, which ends at the feast of trumpets. The feast of trumpets, the ascension of Christ after forty days teaching His disciples face to face after His resurrection and the day of atonement represents the three steps of the ending of the line in Leviticus twenty-three. Those three steps are followed by five days unto both Pentecost and the feast of Tabernacles. The third time the heavenly Father spoke was just before the Greeks, representing those who are called out of Babylon at the Sunday law, were seeking an audience with Jesus. Just before the Sunday law Jesus identifies the lifting up of the ensign at the cross. The earth was lightened with His glory at 9/11 and it is lightened again at the Sunday law.

Línia, ktorú ohraničuje dvadsiata tretia kapitola Levitika a letničné obdobie, má na svojom začiatku orientačný bod pozostávajúci z troch krokov, po ktorých nasleduje päť dní, a na svojom konci orientačný bod s totožnými charakteristikami. Medzi týmito orientačnými bodmi predstavuje tridsať dní obdobie kňazov, ktoré sa končí pri sviatku trúb. Sviatok trúb, Kristovo nanebovstúpenie po štyridsiatich dňoch, počas ktorých po svojom vzkriesení tvárou v tvár vyučoval svojich učeníkov, a Deň zmierenia predstavujú tri kroky ukončenia línie v dvadsiatej tretej kapitole Levitika. Po týchto troch krokoch nasleduje päť dní až k Letniciam i k sviatku Stánkov. Tretí raz prehovoril nebeský Otec tesne predtým, ako Gréci, predstavujúci tých, ktorí sú pri nedeľnom zákone povolaní von z Babylona, hľadali príležitosť hovoriť s Ježišom. Tesne pred nedeľným zákonom Ježiš označuje vztýčenie zástavy na kríži. Zem bola osvietená Jeho slávou pri 9/11 a je osvietená znova pri nedeľnom zákone.

Caesarea Philippi, which is Panium is the third hour and Caesarea Maritima is the ninth hour of the cross when the call to come out of Babylon is sounded. Before the cross, while in the prophetic history of Panium, Peter is at the mount, but still before the ending of the triumphal entry. Panium continues unto the cross of verse sixteen. Peter in Panium is just before the three-step history of Leviticus twenty-three’s feast of trumpets, ascension and atonement. Peter is in the thirty days of the priest’s special instruction.

Cézarea Filipova, ktorá je Paniom, je treťou hodinou, a Cézarea Prímorská je deviatou hodinou kríža, keď zaznieva výzva vyjsť z Babylonu. Pred krížom, kým sa nachádza v prorockých dejinách Pania, je Peter na vrchu, avšak stále ešte pred ukončením triumfálneho vstupu. Panium pokračuje až ku krížu vo verši šestnásť. Peter v Paniu je tesne pred trojkrokovými dejinami sviatku trúb z Levitika dvadsaťtri, nanebovstúpenia a zmierenia. Peter sa nachádza v tridsiatich dňoch zvláštneho poučenia kňaza.

Simon becomes Peter at Panium, and has one step at the mount before the triumphal entry. The triumphal entry illustrates the parable of the ten virgins. Only five enter into the marriage, and the five days between the threefold waymark and Pentecost is the beginning of the triumphal entry. It begins at the feast of trumpets, but that waymark consists of a combination of three waymarks. As a single waymark they identify the attack upon Nashville with the feast of trumpets. The message of the Midnight Cry will have just been confirmed and the procession of the five wise virgins begins the process that leads to the death, burial and resurrection of the cross, which is the Sunday law.

Šimon sa v Paniu stáva Petrom a pred triumfálnym vstupom má na vrchu jeden krok. Triumfálny vstup znázorňuje podobenstvo o desiatich pannách. Iba päť vstupuje do manželstva a päť dní medzi trojitým orientačným bodom a Letnicami je začiatkom triumfálneho vstupu. Začína sa na sviatok trúb, no tento orientačný bod pozostáva z kombinácie troch orientačných bodov. Ako jediný orientačný bod stotožňujú útok na Nashville so sviatkom trúb. Posolstvo Polnočného volania už práve bude potvrdené a sprievod piatich múdrych panien začína proces, ktorý vedie k smrti, pochovaniu a vzkrieseniu kríža, ktorým je nedeľný zákon.

Peter is in Panium when he corrects the prediction of the fireballs of Nashville, and before the feast of trumpets is sounded at the fulfillment of the prediction. He must of prophetic necessity first go to the mount, for the mount was before the triumphal entry. Before Abraham went to the mount his name was changed, and Peter’s name was changed at Panium, before he went to the mount. The mount is Peter’s test before the prediction of the fireballs of Nashville is fulfilled. The fulfillment is the third and litmus test where character is manifested as either joy or shame.

Peter je v Paniu, keď opravuje predpoveď ohnivých gulí Nashvillu, a predtým, než sa pri naplnení predpovede rozozvučí sviatok trúb. Z prorockej nevyhnutnosti musí najprv vystúpiť na vrch, lebo vrch predchádzal triumfálnemu vstupu. Skôr než Abrahám išiel na vrch, bolo zmenené jeho meno, a Petrovo meno bolo zmenené v Paniu predtým, než išiel na vrch. Vrch je Petrovou skúškou predtým, než sa naplní predpoveď ohnivých gulí Nashvillu. Naplnenie je treťou a lakmusovou skúškou, pri ktorej sa charakter prejaví buď ako radosť, alebo hanba.

The line of 457 BC ends between Raphia and Panium, the covenant of chapter seventeen of Genesis aligns with Raphia and the covenant of chapter sixteen of Matthew sixteen aligns with Panium. From Panium, Peter goes to the mount, as Abraham went to the sacrifice of Isaac. The mount of Peter’s line aligns with the mount of Abraham’s time.

Línia roku 457 pred Kr. končí medzi Ráfiou a Paniom; zmluva zo sedemnástej kapitoly knihy Genezis sa zhoduje s Ráfiou a zmluva zo šestnástej kapitoly Matúša sa zhoduje s Paniom. Z Pania ide Peter na vrch, tak ako Abrahám išiel k obetovaniu Izáka. Vrch Petrovej línie sa zhoduje s vrchom Abrahámovho času.

Abraham’s waymark consisted of three days. At the triumphal entry, two disciples were sent to fetch an ass to carry Christ, and in Abraham’s line his three-day journey begins with his selection of two servants and an ass to carry the wood for the offering of Isaac. Peter’s eight- or six-day journey to the mount was three days for Abraham. Peter in Panium is before the mount and before the loosing of the ass beginning the entry into Jerusalem, which is where Abraham’s three days began. In the triumphal entry Christ stopped upon the Mount of Olives and wept for Jerusalem, thus marking the conclusion of the covenant relationship between God and ancient literal Israel. Peter’s mount is before the triumphal entry; Christ’s mount is during the triumphal entry and Abraham’s mount is at the conclusion of the entry.

Abrahámov medzník pozostával z troch dní. Pri triumfálnom vjazde boli vyslaní dvaja učeníci, aby priviedli osla, ktorý mal niesť Krista; a v Abrahámovej línii sa jeho trojdňová cesta začína tým, že si vyberá dvoch sluhov a osla, aby niesol drevo na obetovanie Izáka. Petrova osemdňová alebo šesťdňová cesta na vrch bola pre Abraháma trojdňová. Peter v Paniu je pred vrchom a pred odviazaním osla, ktoré začína vstup do Jeruzalema, kde sa Abrahámove tri dni začali. Pri triumfálnom vjazde sa Kristus zastavil na Olivovom vrchu a zaplakal nad Jeruzalemom, čím označil záver zmluvného vzťahu medzi Bohom a starovekým doslovným Izraelom. Petrov vrch je pred triumfálnym vjazdom; Kristov vrch je počas triumfálneho vjazdu a Abrahámov vrch je pri závere vjazdu.

2026 is the midterm elections when the two-hundred and fiftieth year of the sixth kingdom of Bible prophecy celebrates its glorious reign. That celebration as a prophetic midpoint aligns with Antiochus the Great in 207 BC, the midpoint between Raphia and Panium that marks the end of the two hundred and fifty years from 457 BC.

Rok 2026 je rokom priebežných volieb, keď dvojsté päťdesiate výročie šiesteho kráľovstva biblického proroctva oslavuje svoju slávnu vládu. Táto oslava ako prorocký stred sa zhoduje s Antiochom Veľkým v roku 207 pred Kr., so stredom medzi Ráfiou a Paniom, ktorý označuje koniec dvestopäťdesiatich rokov od roku 457 pred Kr.

As we consider the four lines that consist of chapters eleven through unto chapter twenty-two that have been unsealed so far, (perhaps there are other examples) we now take up those chapters in The Desire of Ages. Chapter eleven is The Baptism, and chapter twenty-two is Imprisonment and Death of John. John is at the beginning and the ending, and chapter seventeen, the middle chapter is Nicodemus.

Keď uvažujeme o štyroch líniách, ktoré pozostávajú z kapitol jedenásť až po kapitolu dvadsaťdva a ktoré boli doteraz odpečatené, (možno existujú aj iné príklady) teraz sa zameriame na tieto kapitoly v diele Túžba vekov. Kapitola jedenásť je Krst a kapitola dvadsaťdva je Uväznenie a smrť Jána. Ján je na začiatku aj na konci a kapitola sedemnásť, prostredná kapitola, je Nikodém.

> “Nicodemus had come to the Lord thinking to enter into a discussion with Him, but Jesus laid bare the foundation principles of truth. He said to Nicodemus, It is not theoretical knowledge you need so much as spiritual regeneration. You need not to have your curiosity satisfied, but to have a new heart. You must receive a new life from above before you can appreciate heavenly things. Until this change takes place, making all things new, it will result in no saving good for you to discuss with Me My authority or My mission.

> „Nikodém prišiel k Pánovi v domnení, že s Ním vstúpi do rozhovoru, ale Ježiš odhalil základné zásady pravdy. Nikodémovi povedal: Nepotrebuješ ani tak teoretické poznanie, ako duchovné znovuzrodenie. Nepotrebuješ, aby bola uspokojená tvoja zvedavosť, ale aby si dostal nové srdce. Musíš prijať nový život zhora, skôr než budeš môcť oceniť nebeské veci. Kým sa táto zmena neuskutoční a neurobí všetko novým, neprinesie ti nijaký spasiteľný úžitok, ak budeš so Mnou rozoberať moju autoritu alebo moje poslanie.״

> “Nicodemus had heard the preaching of John the Baptist concerning repentance and baptism, and pointing the people to One who should baptize with the Holy Spirit. He himself had felt that there was a lack of spirituality among the Jews, that, to a great degree, they were controlled by bigotry and worldly ambition. He had hoped for a better state of things at the Messiah’s coming. Yet the heart-searching message of the Baptist had failed to work in him conviction of sin. He was a strict Pharisee, and prided himself on his good works. He was widely esteemed for his benevolence and his liberality in sustaining the temple service, and he felt secure of the favor of God. He was startled at the thought of a kingdom too pure for him to see in his present state.” The Desire of Ages, 171.

> „Nikodém počul kázanie Jána Krstiteľa o pokání a krste a o tom, ako ukazoval ľudu na Toho, ktorý bude krstiť Duchom Svätým. Aj on sám cítil, že medzi Židmi je nedostatok duchovnosti, že do veľkej miery podliehajú zaslepenosti a svetskej ctižiadosti. Dúfal v lepší stav vecí pri príchode Mesiáša. Avšak prenikavé posolstvo Krstiteľa v ňom nevyvolalo usvedčenie z hriechu. Bol prísnym farizejom a zakladal si na svojich dobrých skutkoch. Bol všeobecne vážený pre svoju dobročinnosť a štedrosť pri podporovaní chrámovej služby a cítil sa byť bezpečný v Božej priazni. Zľakla ho myšlienka na kráľovstvo príliš čisté na to, aby ho vo svojom terajšom stave mohol uzrieť.“ Túžba vekov, 171.

The midpoint in The Desire of Ages is found in the line of Nicodemus, who represents the last call to Adventism in the line of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. He represents a class who heard the message of the forerunner of Christ, but who were unaware of their Laodicean condition.

Stredobod knihy Túžba vekov sa nachádza v línii Nikodéma, ktorý predstavuje posledné povolanie k adventizmu v línii zapečatenia stoštyridsaťštyritisíc. Predstavuje skupinu, ktorá počula posolstvo Kristovho predchodcu, no neuvedomovala si svoj laodicejský stav.

> “In the interview with Nicodemus, Jesus unfolded the plan of salvation, and His mission to the world. In none of His subsequent discourses did He explain so fully, step by step, the work necessary to be done in the hearts of all who would inherit the kingdom of heaven. At the very beginning of His ministry He opened the truth to a member of the Sanhedrin, to the mind that was most receptive, and to an appointed teacher of the people. But the leaders of Israel did not welcome the light. Nicodemus hid the truth in his heart, and for three years there was little apparent fruit.” The Desire of Ages, 176.

> „V rozhovore s Nikodémom Ježiš rozvinul plán spasenia a svoje poslanie svetu. V nijakej zo svojich nasledujúcich rečí nevysvetlil tak úplne, krok za krokom, dielo, ktoré sa musí vykonať v srdciach všetkých, čo majú zdediť nebeské kráľovstvo. Hneď na samom začiatku svojej služby otvoril pravdu členovi Sanhedrinu, mysli, ktorá bola najvnímavejšia, a ustanovenému učiteľovi ľudu. Vodcovia Izraela však svetlo neprijali. Nikodém ukryl pravdu vo svojom srdci a počas troch rokov sa prejavovalo len málo zjavného ovocia.“ Túžba vekov, 176.

John’s message and his baptism of Christ represented the first angel’s message of fearing God. John’s message was the Laodicean message of justification by faith and that message was empowered at Christ’s baptism, just as was the message of Jones and Waggoner was the message to Laodicea in 1888. The baptism of Christ and 1888 typified the arrival of the message to Laodicea at 9/11, which ends at the midpoint between Raphia and Panium.

Jánovo posolstvo a jeho krst Krista predstavovali posolstvo prvého anjela o bázni pred Bohom. Jánovo posolstvo bolo laodicejským posolstvom ospravedlnenia vierou a toto posolstvo bolo zmocnené pri Kristovom krste, tak ako aj posolstvo Jonesa a Waggonera bolo v roku 1888 posolstvom pre Laodiceu. Kristov krst a rok 1888 predobrazovali príchod posolstva pre Laodiceu pri 9/11, ktorý sa končí v strede medzi Rafiou a Paniom.

Nicodemus means “victory of the people,” and justification by faith is the sealing message that arrived with the message of John, was empowered at the baptism and defined by Nicodemus midnight encounter with Christ. Chapter twenty-two describes the death of John producing a recognition by his disciples of the ensign that would be lifted up and draw all men to Himself. The baptism was both 9/11 and July 18, 2020 unto December 31, 2023, for the baptism illustrates death (2020), burial (three and a half days) and the resurrection (December 31, 2023). Then the midnight encounter where the victory of the people is illustrated as being born again, from the blindness of Laodicea unto the twenty-twenty vision of a Philadelphian. Then the works of Christ are set forth as the lifting up of the ensign.

Nikodém znamená „víťazstvo ľudu“ a ospravedlnenie vierou je pečatiace posolstvo, ktoré prišlo s posolstvom Jána, bolo zmocnené pri krste a vymedzené Nikodémovým polnočným stretnutím s Kristom. Dvadsiata druhá kapitola opisuje smrť Jána, ktorá u jeho učeníkov vyvolala rozpoznanie zástavy, ktorá bude pozdvihnutá a pritiahne všetkých ľudí k sebe. Krst bol zároveň 9/11 a 18. júlom 2020 až 31. decembrom 2023, lebo krst znázorňuje smrť (2020), pochovanie (tri a pol dňa) a vzkriesenie (31. december 2023). Potom nasleduje polnočné stretnutie, v ktorom je víťazstvo ľudu znázornené ako znovuzrodenie, od slepoty Laodicey k videniu dva-dvadsať Filadelfského. Potom sú skutky Krista predstavené ako pozdvihnutie zástavy.

For Abraham the works of Christ in the line of John aligns with the sacrifice of Isaac. For Peter the line ends at Caesarea by the sea, Caesarea Maritima at the ninth hour, where the cross calls all men to the victory of justification by faith, which is the message of the third angel. The message of the third angel is the message of the third woe of Islam that arrived at 9/11 in Balaam’s first encounter with the ass of Islam, then a doubling of strikes against the literal glorious land on October 7, 2023, and then the second strike at Nashville as Balaam navigates the ass of Islam through the vineyards of the ancient literal and modern spiritual glorious land. The third strike is the earthquake of the soon coming Sunday law. There Isaac is offered, there the disciples of John, a symbol of the great multitude who are given the white robes of martyrdom, heard and saw the works of the ensign. The midpoints of Genesis, Matthew and The Desire of Ages identify the sealing of the one hundred and forty-four thousand and the calling of the Gentiles.

Pre Abraháma sa diela Krista v línii Jána zhodujú s obetovaním Izáka. Pre Petra sa línia končí v Cézarei pri mori, v Caesarea Maritima, o deviatej hodine, kde kríž volá všetkých ľudí k víťazstvu ospravedlnenia vierou, čo je posolstvo tretieho anjela. Posolstvo tretieho anjela je posolstvom tretieho beda islamu, ktoré prišlo 11. septembra v prvom Balámovom stretnutí s oslicou islamu, potom zdvojením úderov proti doslovnej nádhernej krajine 7. októbra 2023 a potom druhým úderom v Nashville, keď Balám vedie oslicu islamu cez vinice starobylej doslovnej a modernej duchovnej nádhernej krajiny. Tretím úderom je zemetrasenie čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona. Tam je obetovaný Izák, tam učeníci Jána, symbol veľkého zástupu, ktorému sú dané biele rúcha mučeníctva, počuli a videli diela zástavy. Stredové body knihy Genezis, Evanjelia podľa Matúša a knihy Túžba vekov označujú spečatenie sto štyridsaťštyri tisíc a povolanie pohanov.

The explanation given by Christ to Nicodemus was the work of the wind, though its work is unseen.

Vysvetlenie, ktoré Kristus podal Nikodémovi, bolo dielom vetra, hoci jeho pôsobenie je neviditeľné.

> “Nicodemus was still perplexed, and Jesus used the wind to illustrate His meaning: ‘The wind bloweth where it listeth, and thou hearest the sound thereof, but canst not tell whence it cometh, and whither it goeth: so is everyone that is born of the Spirit.”

> „Nikodém bol ešte stále zmätený a Ježiš použil vietor, aby názorne vyjadril svoj význam: ‚Vietor veje, kam chce, a počuješ jeho zvuk, ale nevieš, odkiaľ prichádza ani kam ide; tak je to s každým, kto sa narodil z Ducha.‘“

> “The wind is heard among the branches of the trees, rustling the leaves and flowers; yet it is invisible, and no man knows whence it comes or whither it goes. So with the work of the Holy Spirit upon the heart. It can no more be explained than can the movements of the wind. A person may not be able to tell the exact time or place, or to trace all the circumstances in the process of conversion; but this does not prove him to be unconverted. By an agency as unseen as the wind, Christ is constantly working upon the heart. Little by little, perhaps unconsciously to the receiver, impressions are made that tend to draw the soul to Christ. These may be received through meditating upon Him, through reading the Scriptures, or through hearing the word from the living preacher. Suddenly, as the Spirit comes with more direct appeal, the soul gladly surrenders itself to Jesus. By many this is called sudden conversion; but it is the result of long wooing by the Spirit of God,—a patient, protracted process.

> „Vietor je počuť medzi vetvami stromov, ako šumí v lístí a kvetoch; predsa je neviditeľný a nik nevie, odkiaľ prichádza ani kam odchádza. Tak je to aj s pôsobením Ducha Svätého na srdce. Nemožno ho vysvetliť o nič viac, než možno vysvetliť pohyby vetra. Človek nemusí byť schopný určiť presný čas alebo miesto, ani vystopovať všetky okolnosti v procese obrátenia; to však nedokazuje, že nie je obrátený. Kristus neprestajne pôsobí na srdce prostredníctvom vplyvu tak neviditeľného ako vietor. Postupne, možno nevedome pre toho, kto ich prijíma, vznikajú dojmy, ktoré majú sklon priťahovať dušu ku Kristovi. Tie môžu byť prijaté pri rozjímaní o Ňom, pri čítaní Písma alebo pri počúvaní slova z úst živého kazateľa. Zrazu, keď Duch prichádza s priamejšou výzvou, duša sa s radosťou odovzdáva Ježišovi. Mnohí to nazývajú náhlym obrátením; je to však výsledok dlhého vábenia Duchom Božím — trpezlivého, zdĺhavého procesu.

> “While the wind is itself invisible, it produces effects that are seen and felt. So the work of the Spirit upon the soul will reveal itself in every act of him who has felt its saving power. When the Spirit of God takes possession of the heart, it transforms the life. Sinful thoughts are put away, evil deeds are renounced; love, humility, and peace take the place of anger, envy, and strife. Joy takes the place of sadness, and the countenance reflects the light of heaven. No one sees the hand that lifts the burden, or beholds the light descend from the courts above. The blessing comes when by faith the soul surrenders itself to God. Then that power which no human eye can see creates a new being in the image of God.” The Desire of Ages, 172, 173.

> „Hoci je vietor sám osebe neviditeľný, spôsobuje účinky, ktoré možno vidieť a cítiť. Tak sa aj pôsobenie Ducha na dušu prejaví v každom skutku toho, kto pocítil jeho spasiteľnú moc. Keď Boží Duch ovládne srdce, premieňa život. Hriešne myšlienky sa odkladajú, zlých skutkov sa človek zrieka; láska, pokora a pokoj zaujímajú miesto hnevu, závisti a sváru. Radosť nastupuje namiesto zármutku a tvár odráža nebeské svetlo. Nikto nevidí ruku, ktorá dvíha bremeno, ani nepozoruje svetlo zostupujúce z nebeských dvorov. Požehnanie prichádza vtedy, keď sa duša vierou odovzdá Bohu. Potom tá moc, ktorú nijaké ľudské oko nemôže vidieť, tvorí novú bytosť na Boží obraz.“ Túžba vekov, 172, 173.

At 9/11 the latter rain began to sprinkle. At 9/11 Islam, represented as the “east wind” in Bible prophecy arrived as the sealing of the one hundred and forty-four thousand began. The latter rain, which is a message represented as the “golden oil” that descends from Zechariah’s two golden pipes, began the calling of Laodicean Seventh-day Adventists unto repentance. The wind of the Holy Spirit began its work of teaching all things that are written, and employing the message of Jeremiah’s old paths to speak to the hearts of blind Laodiceans. The work of the Holy Spirit represented to Nicodemus explained more fully, the “step by step,” “work necessary to be done in the hearts of all who would inherit the kingdom of heaven.” The process was compared to the work of the wind by Christ, and the process occurs during the period of “the east wind,” that arrived at 9/11. Isaiah addresses this same period in terms of the rough wind.

Pri útokoch z 11. septembra začal neskorý dážď kropiť. Dňa 11. septembra prišiel islam, v biblickom proroctve predstavený ako „východný vietor“, práve keď sa začalo zapečaťovanie sto štyridsaťštyri tisíc. Neskorý dážď, ktorý je posolstvom predstaveným ako „zlatý olej“ zostupujúci zo Zachariášových dvoch zlatých rúr, začal povolávať laodicejských adventistov siedmeho dňa k pokániu. Vietor Ducha Svätého začal svoje dielo vyučovania všetkého, čo je napísané, a prostredníctvom posolstva Jeremiášových starých chodníkov prehováral k srdciam slepých laodicejských veriacich. Dielo Ducha Svätého, predstavené Nikodémovi a podrobnejšie vysvetlené ako „krok za krokom“, je „dielom nevyhnutným na vykonanie v srdciach všetkých, ktorí by chceli dediť nebeské kráľovstvo“. Tento proces Kristus prirovnal k pôsobeniu vetra a prebieha počas obdobia „východného vetra“, ktorý prišiel 11. septembra. Izaiáš sa tomu istému obdobiu venuje aj v pojmoch prudkého vetra.

> In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:8, 9.

> S mierou, keď vyháňa svoje výhonky, budeš sa s ním súdiť; v deň východného vetra zadržiava svoj prudký vietor. Preto bude takto očistená neprávosť Jakobova; a toto je všetko ovocie odstránenia jeho hriechu: keď všetky kamene oltára rozbije na kúsky ako kriedové kamene, háje a modly neobstoja. Izaiáš 27:8, 9.

All the prophets align with one another in the latter days, and Isaiah’s “rough wind” is John’s winds of strife that are held in check during the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Isaiah’s rough wind is the east wind that is “stayed” in Isaiah’s testimony, and held in check in John’s. John’s winds of strife are held while God’s people are sealed, and Isaiah’s east wind is identified as the period when “the iniquity of Jacob” is “purged.” The Hebrew word “purged” means atoned for. John’s sealing is the same as Ezekiel chapter nine and is the same as the purging of Jacob’s iniquity. The angel who goes through Jerusalem placing a mark upon those that sigh and cry is the angel who ascends from the “east.”

Všetci proroci sa v posledných dňoch navzájom zhodujú a Izaiášov „prudký vietor“ je Jánovým vetrom sváru, ktorý je zadržiavaný počas pečatenia sto štyridsaťštyri tisíc. Izaiášov prudký vietor je východný vietor, ktorý je v Izaiášovom svedectve „zastavený“ a v Jánovom zadržiavaný. Jánove vetry sváru sú zadržiavané, kým je Boží ľud pečatený, a Izaiášov východný vietor je označený ako obdobie, keď je „neprávosť Jákobova“ „odčinená“. Hebrejské slovo „odčinená“ znamená zmierená. Jánovo pečatenie je to isté ako Ezechielova deviata kapitola a je totožné s očistením Jákobovej neprávosti. Anjel, ktorý prechádza Jeruzalemom a kladie znamenie na tých, ktorí vzdychajú a nariekajú, je anjel, ktorý vystupuje od „východu“.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> A potom som videl štyroch anjelov stáť na štyroch uhloch zeme, ktorí zadržiavali štyri vetry zeme, aby vietor nevial na zem, ani na more, ani na nijaký strom. A videl som iného anjela vystupovať od východu slnka, ktorý mal pečať živého Boha; a zvolal mocným hlasom na štyroch anjelov, ktorým bolo dané škodiť zemi a moru, hovoriac: Neškoďte zemi, ani moru, ani stromom, dokiaľ neoznačíme pečaťou sluhov nášho Boha na ich čelách. Zjavenie 7:1–3.

The angel is Christ and He ascended at the end of forty days of teaching the disciples face to face in the Pentecostal season, and He ascends at the feast of trumpets in Leviticus twenty-three at the end of the thirty days of face-to-face teaching with the priests who are represented by the number thirty.

Anjel je Kristus a vystúpil na konci štyridsiatich dní, počas ktorých z tváre do tváre vyučoval učeníkov v letničnom období; a vystupuje na sviatok trúb v Levitikovi dvadsiatej tretej kapitole na konci tridsiatich dní vyučovania z tváre do tváre s kňazmi, ktorých predstavuje číslo tridsať.

2026 is the midterm elections, and the elections have already been confirmed as prophetic waymarks. Without the Democrats stealing the election of 2020 Trump would not have fulfilled the enigma of Rome. The enigma of Rome being that it is eighth and is of the seven. That enigma identifies Trump as the representative of the image of the beast, who always comes up eighth, yet is of the seven. In Daniel seven, three of pagan Rome’s ten horns needed to be removed for the little horn to ascend. There papal Rome came up as the eighth among seven other horns, yet it came forth from pagan Rome, for it was to be of the seven. In Daniel eight the Medo-Persian empire was represented by two horns, then Greece was a single horn, that when broken produced four horns, thus before Rome arrives there have been seven horns, and the little horn of Rome is the eighth. There are other witnesses to the fact that Rome always comes up eighth and is of the seven, but the enigma’s primary point of reference is Revelation chapter seventeen.

Rok 2026 je rokom strednodobých volieb a tieto voľby už boli potvrdené ako prorocké medzníky. Keby demokrati neukradli voľby v roku 2020, Trump by nebol naplnil hádanku Ríma. Tou hádankou Ríma je, že je ôsmy a je zo siedmich. Táto hádanka označuje Trumpa za predstaviteľa obrazu šelmy, ktorý vždy vystupuje ako ôsmy, a predsa je zo siedmich. V Danielovi sedem museli byť odstránené tri z desiatich rohov pohanského Ríma, aby mohol vystúpiť malý roh. Tam pápežský Rím povstal ako ôsmy medzi siedmimi ďalšími rohmi, a predsa vyšiel z pohanského Ríma, lebo mal byť zo siedmich. V Danielovi osem bola Médsko-perzská ríša znázornená dvoma rohmi, potom Grécko jedným rohom, ktorý po zlomení vydal štyri rohy; a tak pred príchodom Ríma bolo sedem rohov a malý roh Ríma je ôsmy. Existujú aj iné svedectvá o tom, že Rím vždy vystupuje ako ôsmy a je zo siedmich, no prvotným vzťažným bodom tejto hádanky je sedemnásta kapitola Zjavenia.

> And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. And there are seven kings: five are fallen, and one is, and the other is not yet come; and when he cometh, he must continue a short space. And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. Revelation 17:9–11.

> A tu je myseľ, ktorá má múdrosť. Sedem hláv je sedem vrchov, na ktorých sedí žena. A je sedem kráľov: päť ich padlo, jeden je, iný ešte neprišiel; a keď príde, musí zostať nakrátko. A šelma, ktorá bola a nie je, aj ona je ôsma a je zo siedmich a odchádza do záhuby. Zjavenie 17:9–11.

The stolen election of 2020 identified an election as a prophetic waymark. A second witness to this fact is with President Carter. Reagan was the first of the presidents that lead to Trump being the eighth that is of the seven, as he forms an image of Rome. Reagan was the first of the line of eight presidents since the time of the end in 1989. 1989 was fulfilled in Daniel eleven, verses one through four, and it sets forth the testimony of the richest president. Reagan was preceded by the worst President in history up to that point. Carter left office with a crisis of Islam unresolved. Forty-seven years later and Trump is currently resolving the problem left to Reagan by the Democrat Carter. Because the first and alpha Reagan was a Republican typifying a Republican at the ending and omega, Trump would also need to inherit a crisis of Islam created by the previous Democrat president, who would of prophetic necessity be the worst president in history up to that point. Obama, of course fulfilled all those prophetic characteristics, and so did Biden. In order for Reagan to typify the last, he also had to typify not only the eighth, but also the sixth. In doing so the Lion of the tribe of Judah had to control the elections to secure a progression of failed presidencies that preceded Trump in both instances. The elections are a prophetic waymark, and 2026 is the midterms for the president that is the eighth that is of the seven.

Ukradnuté voľby roku 2020 označili voľby za prorocký medzník. Druhým svedkom tejto skutočnosti je prezident Carter. Reagan bol prvým z prezidentov, ktorí vedú k Trumpovi ako k ôsmemu, ktorý je zo siedmich, keďže vytvára obraz Ríma. Reagan bol prvým v rade ôsmich prezidentov od času konca v roku 1989. Rok 1989 sa naplnil v Danielovi jedenásť, verše jeden až štyri, a predkladá svedectvo o najbohatšom prezidentovi. Reaganovi predchádzal dovtedy najhorší prezident v dejinách. Carter odišiel z úradu s nevyriešenou krízou islamu. O štyridsaťsedem rokov neskôr Trump v súčasnosti rieši problém, ktorý Reaganovi zanechal demokrat Carter. Pretože prvý a alfa, Reagan, bol republikánom, ktorý predobrazuje republikána na konci a omega, aj Trump by musel zdediť krízu islamu vytvorenú predchádzajúcim demokratickým prezidentom, ktorý by z prorockej nevyhnutnosti musel byť dovtedy najhorším prezidentom v dejinách. Obama, pravdaže, naplnil všetky tieto prorocké charakteristiky, a rovnako aj Biden. Aby Reagan predobrazoval posledného, musel predobrazovať nielen ôsmeho, ale aj šiesteho. Pritom Lev z pokolenia Júdovho musel ovládať voľby, aby zabezpečil sled zlyhaných prezidentstiev, ktoré v oboch prípadoch predchádzali Trumpovi. Voľby sú prorockým medzníkom a rok 2026 je obdobím strednodobých volieb pre prezidenta, ktorý je ôsmy a ktorý je zo siedmich.

The two-hundred and fifty year line of the United States began in 1776 and culminates in 2026. The two-hundred and fifty year line of 457 BC culminated in 207 BC, between verses eleven and fifteen, the battles of Raphia and Panium. Raphia is prophetically aligned with Genesis seventeen covenant of circumcision, and Panium is prophetically aligned with Matthew sixteen’s covenant of the one hundred and forty-four thousand. 2026, aligns with 207 BC, between verses eleven and fifteen—between Raphia and Panium, which is also between God’s first covenant with a chosen people and God’s last covenant with a chosen people.

Dvestopäťdesiatročná línia Spojených štátov sa začala v roku 1776 a vrcholí v roku 2026. Dvestopäťdesiatročná línia od roku 457 pred Kr. vrcholila v roku 207 pred Kr., medzi veršami jedenásť a pätnásť, medzi bitkami pri Ráfii a Paniu. Ráfia je prorocky zosúladená so zmluvou obriezky v siedemnástom kapitole Genezis a Panium je prorocky zosúladené so zmluvou sto štyridsaťštyritisíc v šestnástom kapitole Matúša. Rok 2026 je zosúladený s rokom 207 pred Kr., medzi veršami jedenásť a pätnásť — medzi Ráfiou a Paniom, čo je zároveň medzi Božou prvou zmluvou s vyvoleným ľudom a Božou poslednou zmluvou s vyvoleným ľudom.

The two-hundred and fifty year lines that end at the midpoint of 207 BC and 2026 align with the two-hundred and fifty year line of persecution that began when the city of Rome burned in the year 64. Beginning there, seven years of warning of the coming destruction, by a strange man were proclaimed to the inhabitants of Jerusalem. When the year seventy arrived and Jerusalem was destroyed God’s church was scattered and they spread the gospel to the entire world. At the same time that the church of Ephesus was proclaiming the Pentecostal message of the resurrection, the persecution represented by the church of Smyrna began, for the two churches of prophetic necessity would run parallel for a period of time. Paul was a leader of the prophetic church of Ephesus, yet he penned of both histories.

Dvestopäťdesiatročné línie, ktoré sa končia v strede rokov 207 pred Kr. a 2026, sa zhodujú s dvestopäťdesiatročnou líniou prenasledovania, ktorá sa začala, keď v roku 64 zhorelo mesto Rím. Od toho času bolo obyvateľom Jeruzalema zvláštnym mužom ohlasovaných sedem rokov varovania pred prichádzajúcim zničením. Keď prišiel rok sedemdesiat a Jeruzalem bol zničený, Božia cirkev bola rozptýlená a oni rozšírili evanjelium do celého sveta. V tom istom čase, keď cirkev v Efeze ohlasovala letničné posolstvo o vzkriesení, začalo sa prenasledovanie predstavované cirkvou v Smyrne, lebo obe cirkvi museli z prorockej nevyhnutnosti po určitý čas prebiehať súbežne. Pavol bol vodcom prorockej cirkvi v Efeze, predsa však písal o oboch dejinách.

> Persecutions, afflictions, which came unto me at Antioch, at Iconium, at Lystra; what persecutions I endured: but out of them all the Lord delivered me. Yea, and all that will live godly in Christ Jesus shall suffer persecution. 2 Timothy 3:11, 12.

> Prenasledovania, súženia, ktoré ma postihli v Antiochii, v Ikóniu, v Lystre; aké prenasledovania som znášal — ale zo všetkých ma Pán vyslobodil. A aj všetci, ktorí chcú žiť pobožne v Kristovi Ježišovi, budú trpieť prenasledovanie. 2 Timotejovi 3:11, 12.

A.T. Jones identifies the two-hundred and fifty year period that begins in the year 64 and ends at the Edict of Milan in 313. For those years persecution against God’s people was carried on by pagan Rome, but the message to the church in Smyrna identified ten days, that represent the very worst persecution of that period.

A. T. Jones určuje dvestopäťdesiatročné obdobie, ktoré sa začína v roku 64 a končí Milánskym ediktom v roku 313. Počas týchto rokov pohanský Rím viedol prenasledovanie proti Božiemu ľudu, avšak posolstvo cirkvi v Smyrne uvádzalo desať dní, ktoré predstavujú to najhoršie prenasledovanie tohto obdobia.

> Fear none of those things which thou shalt suffer: behold, the devil shall cast some of you into prison, that ye may be tried; and ye shall have tribulation ten days: be thou faithful unto death, and I will give thee a crown of life. Revelation 2:10.

> Neboj sa ničoho z toho, čo máš trpieť; hľa, diabol niektorých z vás uvrhne do väzenia, aby ste boli skúšaní; a budete mať súženie desať dní. Buď verný až do smrti, a dám ti korunu života. Zjavenie 2:10.

That period of persecution represented by the Emperor Diocletian was for ten years, beginning in 303 and ending in 313, when the Emperor Constantine the Great was ruling, as he would be at the first Sunday law of 321, and when he divided Rome into east and west in 330. 313 was prophetically marked by the diplomatic marriage in Milan when Emperor Constantine (ruler of the West) arranged the marriage of his half-sister, Flavia Julia Constantia to Licinius, the emperor who controlled the eastern (or soon-to-be eastern) part of the Roman Empire. The marriage was symbolically ended when Constantine divided the kingdom into east and west in 330.

Toto obdobie prenasledovania, predstavované cisárom Diokleciánom, trvalo desať rokov, začalo sa v roku 303 a skončilo sa v roku 313, keď vládol cisár Konštantín Veľký, ako tomu bude pri prvom nedeľnom zákone roku 321, a keď v roku 330 rozdelil Rím na východ a západ. Rok 313 bol prorocky označený diplomatickým sobášom v Miláne, keď cisár Konštantín (vládca Západu) zariadil sobáš svojej nevlastnej sestry Flavie Julie Konštancie s Liciniom, cisárom, ktorý ovládal východnú (alebo čoskoro východnú) časť Rímskej ríše. Toto manželstvo bolo symbolicky ukončené, keď Konštantín v roku 330 rozdelil kráľovstvo na východ a západ.

Nero’s 250-year period begins with a seven-year period that begins and ends with a siege that typifies the end of the world. At the end of the period there was a distinct ten years of persecution. The period began in the time of Ephesus, then covered the history of Smyrna until Constantine’s church of compromise, when the church of Pergamos arrived in 313.

Nerovo 250-ročné obdobie sa začína sedemročným obdobím, ktoré sa začína aj končí obliehaním, predobrazujúcim koniec sveta. Na konci tohto obdobia nasledovalo zreteľné desaťročie prenasledovania. Toto obdobie sa začalo v čase Efezu, potom zahŕňalo dejiny Smyrny až po Konštantínovu cirkev kompromisu, keď v roku 313 nastúpila cirkev Pergama.

Those seventeen years from 313 to 330 find their counterpoint in the history of Raphia and Panium, where the battle of 217 BC and the battle of 200 BC are separated by seventeen years. At the battle of Raphia, Ptolemy prevailed, but he would be dead and gone before the battle of Panium. Yet he reigned for seventeen years from 221 BC unto 204 BC. Three lines of 250 years tied together by three seventeens force the consideration that 313 aligns with 2026.

Tých sedemnásť rokov od 313 do 330 nachádza svoj protipól v dejinách Ráfie a Pánia, kde bitku roku 217 pred Kr. a bitku roku 200 pred Kr. oddeľuje sedemnásť rokov. V bitke pri Ráfii zvíťazil Ptolemaios, no pred bitkou pri Pániu už bol mŕtvy a preč. Vládol však sedemnásť rokov od roku 221 pred Kr. až do roku 204 pred Kr. Tri línie po 250 rokov, zviazané tromi sedemnástkami, si vynucujú záver, že rok 313 zodpovedá roku 2026.

313 was a distinct transition from persecution unto compromise, thus marking 313 as a symbol of a change of some prophetic nature that was typified by the change from Smyrna to Pergamos. The first step was represented by a diplomatic marriage that ended in divorce seventeen years later. The second step was the first Sunday law. Inspiration informs us that the Sunday law is preceded by a progressive step by step process that includes Sunday laws that precede the Sunday law defined as forcing you to observe Sunday and also persecuting you for observing God’s seventh-day Sabbath.

Rok 313 predstavoval zreteľný prechod od prenasledovania ku kompromisu, čím označil rok 313 ako symbol zmeny určitej prorockej povahy, ktorá bola predobrazená prechodom od Smyrny k Pergamu. Prvý krok bol znázornený diplomatickým manželstvom, ktoré sa o sedemnásť rokov neskôr skončilo rozvodom. Druhým krokom bol prvý nedeľný zákon. Inšpirácia nás poučuje, že nedeľnému zákonu predchádza postupný proces krok za krokom, ktorý zahŕňa nedeľné zákony predchádzajúce nedeľnému zákonu definovanému ako prinútenie zachovávať nedeľu a zároveň prenasledovanie za zachovávanie Božej soboty siedmeho dňa.

> “If the reader would understand the agencies to be employed in the soon-coming contest, he has but to trace the record of the means which Rome employed for the same object in ages past. If he would know how papists and Protestants united will deal with those who reject their dogmas, let him see the spirit which Rome manifested toward the Sabbath and its defenders.

> „Ak chce čitateľ porozumieť prostriedkom, ktoré budú použité v čoskoro prichádzajúcom zápase, stačí mu sledovať záznam o prostriedkoch, ktoré Rím použil na ten istý cieľ v minulých vekoch. Ak chce vedieť, ako budú pápeženci a protestanti v jednote zaobchádzať s tými, ktorí odmietajú ich dogmy, nech vidí ducha, ktorého Rím prejavil voči sobote a jej obhajcom.

> “Royal edicts, general councils, and church ordinances sustained by secular power were the steps by which the pagan festival attained its position of honor in the Christian world. The first public measure enforcing Sunday observance was the law enacted by Constantine. (A.D. 321.) This edict required townspeople to rest on ‘the venerable day of the sun,’ but permitted countrymen to continue their agricultural pursuits. Though virtually a heathen statute, it was enforced by the emperor after his nominal acceptance of Christianity.” The Great Controversy, 573, 574.

> „Kráľovské nariadenia, všeobecné koncily a cirkevné ustanovenia podporované svetskou mocou boli krokmi, ktorými pohanský sviatok dosiahol svoje čestné postavenie v kresťanskom svete. Prvým verejným opatrením, ktoré vynucovalo zachovávanie nedele, bol zákon vydaný Konštantínom. (A.D. 321.) Tento edikt vyžadoval, aby obyvatelia miest odpočívali v ‚ctihodný deň slnka‘, no vidiečanom dovoľoval pokračovať v ich poľnohospodárskych prácach. Hoci to bol v podstate pohanský zákon, cisár ho presadzoval po svojom menovitom prijatí kresťanstva.“ The Great Controversy, 573, 574.

The Edict of Milan in 313, was the “royal edict” that was followed by “general councils and church ordinances sustained by secular power were the steps.” These were progressive steps which led to the first Sunday law in 321. One of those steps is “church ordinances,” such as Sunday observance, “sustained by secular power.” The period of 1888 identifies a series of Sunday laws introduced into the Senate by Senator Blair that never went anywhere, but during the same history several states were passing state enforced Sunday laws. These two witnesses identify 313 as a waymark where “royal edicts,” such as an executive order would mark a transition in the history of the earth beast, who is destined to speak as a dragon.

Milánsky edikt z roku 313 bol „kráľovským ediktom“, po ktorom nasledovali „všeobecné koncily a cirkevné nariadenia podporované svetskou mocou“. To boli postupné kroky, ktoré viedli k prvému nedeľnému zákonu v roku 321. Jedným z týchto krokov sú „cirkevné nariadenia“, ako je zachovávanie nedele, „podporované svetskou mocou“. Obdobie roku 1888 označuje sériu nedeľných zákonov predložených v Senáte senátorom Blairom, ktoré nikam neviedli, no v tej istej dejinnej línii viaceré štáty prijímali štátom vynucované nedeľné zákony. Títo dvaja svedkovia označujú rok 313 za medzník, v ktorom „kráľovské edikty“, ako napríklad výkonné nariadenie, označujú prechod v dejinách zemskej šelmy, ktorá je určená hovoriť ako drak.

When the United States speaks as a dragon it ends as the sixth kingdom of Bible prophecy, and it does by speaking the same as it did in the beginning of its reign as the sixth kingdom. In 1798, the United States passed the Alien and Sedition Acts, that typified the Sunday law. The Alien and Sedition Acts of 1798 were the third of three steps that began in 1776 with the Declaration of Independence followed by the Constitution in 1789. Those three steps align with 313, 321 and 330.

Keď Spojené štáty hovoria ako drak, končia ako šieste kráľovstvo biblického proroctva, a robia to tým, že hovoria to isté ako na začiatku svojej vlády ako šiesteho kráľovstva. V roku 1798 Spojené štáty prijali zákony o cudzincoch a poburovaní, ktoré boli predobrazom nedeľného zákona. Zákony o cudzincoch a poburovaní z roku 1798 boli tretím z troch krokov, ktoré sa začali v roku 1776 Vyhlásením nezávislosti, po ktorom nasledovala Ústava v roku 1789. Tieto tri kroky sa zhodujú s rokmi 313, 321 a 330.

1776, 1789 and 1798 were all actions that are defined as speaking, for inspiration informs us that the “speaking of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” 313, 321 and 330 are all waymarks associated with Constantine the Great. The ending of ancient literal Israel, both the northern and southern kingdoms, is symbolized as a divorce, which is what is represented by 330. A divorce between east and west in a marriage that began seventeen years before, at the marriage of the Edict of Milan. At the Sunday law the United States will have filled up its cup of probationary time and it will be divorced from God in terms of its prophetic purpose, as typified by the land flowing with milk and honey for ancient Israel. Inspiration says national apostasy is followed by national ruin. That happens when God divorces the glorious land as represented by the year 330. From the marriage of 313 unto the first in a series of escalating Sunday laws in 321 unto the divorce of 330. 1776 aligns with 313, and 1789 aligns with 321 and 1798 aligns with 330.

Roky 1776, 1789 a 1798 boli všetky činmi, ktoré sú definované ako hovorenie, lebo inšpirácia nás informuje, že „hovorením národa je konanie jeho zákonodarných a súdnych orgánov.“ 313, 321 a 330 sú všetko medzníky spojené s Konštantínom Veľkým. Ukončenie starovekého doslovného Izraela, severného i južného kráľovstva, je symbolizované ako rozvod, čo je to, čo predstavuje rok 330. Rozvod medzi východom a západom v manželstve, ktoré sa začalo sedemnásť rokov predtým, pri sobáši Milánskeho ediktu. Pri nedeľnom zákone Spojené štáty naplnia svoju čašu času milosti a budú rozvedené s Bohom vzhľadom na svoj prorocký účel, ako to predobrazuje krajina oplývajúca mliekom a medom pre staroveký Izrael. Inšpirácia hovorí, že po národnom odpadlíctve nasleduje národná skaza. To sa stáva, keď Boh rozvádza slávnu krajinu, ako je to znázornené rokom 330. Od manželstva roku 313 cez prvý zo série stupňujúcich sa nedeľných zákonov v roku 321 až po rozvod roku 330. Rok 1776 sa zhoduje s rokom 313, rok 1789 sa zhoduje s rokom 321 a rok 1798 sa zhoduje s rokom 330.

330 is also the fulfillment of the 360 years since the battle of Actium in 31 BC. Actium was Rome’s third obstacle and thus typifies the Sunday law where modern Rome conquers its second and third obstacles. At the waymark of 330 the battle of Panium joins the battle of Actium. The battle of Raphia in 217 BC aligns with the Ukrainian war in 2014, then in 2015 Trump launched his first presidential campaign, 2020 both horns of the earth beast were slain, 2023 they were both resurrected. 2024 the test of the foundations began and in 2025 the prophetic alliance of the eighth president and his papal counterpart were marked by their mutual inaugurations.

330 je tiež naplnením 360 rokov od bitky pri Actiu v roku 31 pred Kr. Actium bolo treťou prekážkou Ríma, a preto predstavuje nedeľný zákon, v ktorom moderný Rím prekonáva svoju druhú a tretiu prekážku. Na orientačnom bode 330 sa bitka pri Paniu spája s bitkou pri Actiu. Bitka pri Rafii v roku 217 pred Kr. je v súlade s ukrajinskou vojnou v roku 2014, potom v roku 2015 Trump začal svoju prvú prezidentskú kampaň, v roku 2020 boli zabité oba rohy zemskej šelmy, v roku 2023 boli obe vzkriesené. V roku 2024 sa začala skúška základov a v roku 2025 bolo prorocké spojenectvo ôsmeho prezidenta a jeho pápežského náprotivku vyznačené ich vzájomnými inauguráciami.

We will continue these things in the next article.

V budúcom článku budeme pokračovať v týchto veciach.

Back to Articles