Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Twenty-Five

Skrytá história štyridsiateho verša – číslo dvadsaťpäť

Ezekiel Number Six

Ezechiel číslo šesť

Author

Jeff Pippenger

Published

August 11, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

I have been drawing from a passage in Testimonies that provides various lines of truth in connection with the experience of Ezekiel, Isaiah and John within the sanctuary. John turned to see a voice behind him in Revelation chapter one.

Čerpal som z pasáže v Testimonies, ktorá predkladá rozličné línie pravdy v súvislosti so skúsenosťou Ezechiela, Izaiáša a Jána vo svätyni. Ján sa obrátil, aby videl hlas za sebou v prvej kapitole Zjavenia.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet, Saying, I am Alpha and Omega, the first and the last: and, What thou seest, write in a book, and send it unto the seven churches which are in Asia; unto Ephesus, and unto Smyrna, and unto Pergamos, and unto Thyatira, and unto Sardis, and unto Philadelphia, and unto Laodicea. And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks. Revelation 1:10–12.

> Bol som v Duchu v deň Pánov a počul som za sebou veľký hlas ako zvuk poľnice, ktorý hovoril: Ja som Alfa i Omega, prvý i posledný; a čo vidíš, napíš do knihy a pošli siedmim cirkvám, ktoré sú v Ázii: do Efezu, do Smyrny, do Pergama, do Tyatír, do Sard, do Filadelfie a do Laodicey. A obrátil som sa, aby som videl hlas, ktorý so mnou hovoril. A keď som sa obrátil, videl som sedem zlatých svietnikov. Zjavenie 1:10–12.

From the isle of Patmos and then into the heavenly sanctuary, where John sees the vision of Christ that Sister White informs us of, is the same vision that Daniel saw in chapter ten of his book.

Z ostrova Patmos a potom do nebeskej svätyne, kde Ján vidí videnie Krista, o ktorom nás informuje sestra Whiteová, ide o to isté videnie, aké videl Daniel v desiatej kapitole svojej knihy.

> “‘In those days I Daniel was mourning three full weeks. I ate no pleasant bread, neither came flesh nor wine in my mouth, neither did I anoint myself at all.... Then I lifted up mine eyes, and looked, and behold a certain man clothed in linen, whose loins were girded with fine gold of Uphaz. His body also was like the beryl, and his face as the appearance of lightning, and his eyes as lamps of fire, and his arms and his feet like in colour to polished brass, and the voice of his words like the voice of a multitude’ (Daniel 10:2–6).

> „V tých dňoch som ja, Daniel, trúchlil celé tri týždne. Jedol som len neutešený chlieb, mäso ani víno nevošlo do mojich úst, ani som sa vôbec nepomazal.... Potom som pozdvihol svoje oči a pozrel som, a hľa, istý muž, odetý do ľanového rúcha, ktorého bedrá boli opásané rýdzim zlatom z Úfazu. Jeho telo bolo ako chryzolit, jeho tvár ako blesk, jeho oči ako ohnivé pochodne, jeho ramená a jeho nohy farbou ako leštený bronz a hlas jeho slov ako hlas zástupu“ (Daniel 10:2–6).

> “This description is similar to that given by John when Christ was revealed to him upon the Isle of Patmos. No less a personage than the Son of God appeared to Daniel. Our Lord comes with another heavenly messenger to teach Daniel what would take place in the latter days.” Sanctified Life, 49.

> „Tento opis sa podobá tomu, ktorý podal Ján, keď sa mu Kristus zjavil na ostrove Patmos. Nikto menší než Boží Syn sa zjavil Danielovi. Náš Pán prichádza s iným nebeským poslom, aby Daniela poučil o tom, čo sa stane v posledných dňoch.“ Sanctified Life, 49.

The first nine verses identify how the Revelation of Jesus Christ is unsealed just before the close of human probation. The revelation was given by God to Jesus, who gave it to Gabriel, who gave it to John with a commission for John to send the message to the seven churches. Isaiah received his commission to do the same in chapter six, and Ezekiel received the same mandate in chapters two and three. John is a prisoner when he receives his commission, Ezekiel and Daniel are captives in Babylon and Isaiah is living in the history of the wicked king Ahaz of Judah.

Prvých deväť veršov ukazuje, ako sa Zjavenie Ježiša Krista odpečaťuje tesne pred uzavretím doby ľudskej skúšky. Zjavenie dal Boh Ježišovi, ktorý ho dal Gabrielovi, ktorý ho odovzdal Jánovi s poverením, aby Ján poslal posolstvo siedmim cirkvám. Izaiáš dostal svoje poverenie urobiť to isté v šiestej kapitole a Ezechiel dostal ten istý príkaz v druhej a tretej kapitole. Ján je väzňom, keď dostáva svoje poverenie, Ezechiel a Daniel sú zajatcami v Babylone a Izaiáš žije v období dejín bezbožného judského kráľa Achaza.

> “There were wheels within wheels in an arrangement so complicated that at first sight they appeared to Ezekiel to be all in confusion. But when they moved, it was with beautiful exactness and in perfect harmony. Heavenly beings were impelling these wheels, and, above all, upon the glorious sapphire throne, was the Eternal One; while round about the throne was the encircling rainbow, emblem of grace and love. Overpowered by the terrible glory of the scene, Ezekiel fell upon his face, when a voice bade him arise and hear the word of the Lord. Then there was given him a message of warning for Israel.” Testimonies, 751.

> „V kolesách boli kolesá, usporiadané tak zložito, že sa Ezechielovi na prvý pohľad zdalo, akoby v tom bol samý zmätok. Keď sa však pohybovali, bolo to s nádhernou presnosťou a v dokonalej súhre. Tieto kolesá uvádzali do pohybu nebeské bytosti a nadovšetko, na slávnom zafírovom tróne, bol Večný; zatiaľ čo okolo trónu sa klenula obopínajúca dúha, symbol milosti a lásky. Premožený strašnou slávou toho výjavu padol Ezechiel na svoju tvár, keď mu hlas prikázal, aby vstal a počul slovo Hospodinovo. Potom mu bolo dané posolstvo výstrahy pre Izrael.“ Testimonies, 751.

> Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. Isaiah 6:8.

> Potom som počul hlas Pána, ktorý hovoril: Koho pošlem a kto pôjde za nás? A ja som povedal: Hľa, tu som; pošli mňa. Izaiáš 6,8.

> “This vision was given to Ezekiel at a time when his mind was filled with gloomy forebodings. He saw the land of his fathers lying desolate...

> „Toto videnie bolo dané Ezechielovi v čase, keď jeho myseľ bola naplnená chmúrnymi predtuchami. Videl krajinu svojich otcov ležať spustošenú...“

> “In like manner, when God was about to open to the beloved John the history of the church for future ages, He gave him an assurance of the Saviour’s interest and care for His people by revealing to him ‘One like unto the Son of man,’ walking among the candlesticks, which symbolized the seven churches. …

> „Podobne, keď sa Boh chystal zjaviť milovanému Jánovi dejiny cirkvi pre budúce veky, dal mu uistenie o Spasiteľovom záujme a starostlivosti o svoj ľud tým, že mu zjavil ‚Toho, ktorý sa podobal Synovi človeka‘, kráčajúceho medzi svietnikmi, ktoré symbolizovali sedem cirkví. …“

> “These lessons are for our benefit. We need to stay our faith upon God, for there is just before us a time that will try men’s souls. …

> „Tieto poučenia sú na náš úžitok. Potrebujeme upevniť svoju vieru v Boha, lebo bezprostredne pred nami je čas, ktorý bude skúšať ľudské duše. …“

> “We are standing on the threshold of great and solemn events. Prophecy is fast fulfilling. The Lord is at the door. There is soon to open before us a period of overwhelming interest to all living. The controversies of the past are to be revived; new controversies will arise. The scenes to be enacted in our world are not yet even dreamed of. Satan is at work through human agencies. Those who are making an effort to change the Constitution and secure a law enforcing Sunday observance little realize what will be the result. A crisis is just upon us.

> „Stojíme na prahu veľkých a slávnostných udalostí. Proroctvo sa rýchlo napĺňa. Pán je pri dverách. Čoskoro sa pred nami otvorí obdobie nesmierneho záujmu pre všetkých žijúcich. Spory minulosti budú znovu oživené; vzniknú nové spory. Výjavy, ktoré sa majú odohrať v našom svete, sa nám ešte ani nesnívali. Satan pôsobí prostredníctvom ľudských nástrojov. Tí, ktorí sa usilujú zmeniť Ústavu a zabezpečiť zákon vynucujúci zachovávanie nedele, si len málo uvedomujú, aký bude výsledok. Kríza je už bezprostredne pred nami.״

> “But God’s servants are not to trust to themselves in this great emergency. In the visions given to Isaiah, to Ezekiel, and to John we see how closely heaven is connected with the events taking place upon the earth and how great is the care of God for those who are loyal to Him. The world is not without a ruler. The program of coming events is in the hands of the Lord. The Majesty of heaven has the destiny of nations, as well as the concerns of His church, in His own charge. …

> „Boží služobníci sa však v tejto veľkej kríze nemajú spoliehať sami na seba. Vo videniach daných Izaiášovi, Ezechielovi a Jánovi vidíme, ako úzko je nebo spojené s udalosťami odohrávajúcimi sa na zemi a aká veľká je Božia starostlivosť o tých, ktorí sú Mu verní. Svet nie je bez vládcu. Program budúcich udalostí je v rukách Pána. Vznešenosť nebies má vo svojej vlastnej správe osud národov, ako aj záležitosti svojej cirkvi. …“

> “In Ezekiel’s vision God had His hand beneath the wings of the cherubim. This is to teach His servants that it is divine power that gives them success. He will work with them if they will put away iniquity and become pure in heart and life.

> „V Ezechielovom videní mal Boh svoju ruku pod krídlami cherubínov. To má poučiť Jeho služobníkov, že úspech im prináša božská moc. Bude s nimi pôsobiť, ak odložia neprávosť a stanú sa čistými v srdci i v živote.

> “The bright light going among the living creatures with the swiftness of lightning represents the speed with which this work will finally go forward to completion. …

> „Jasné svetlo, ktoré sa pohybuje medzi živými bytosťami s rýchlosťou blesku, predstavuje rýchlosť, s akou toto dielo napokon postúpi vpred až k dokončeniu. …“

> “Brethren, it is no time now for mourning and despair, no time to yield to doubt and unbelief. Christ is not now a Saviour in Joseph’s new tomb, closed with a great stone and sealed with the Roman seal; we have a risen Saviour. He is the King, the Lord of hosts; He sitteth between the cherubim; and amid the strife and tumult of nations He guards His people still. He who ruleth in the heavens is our Saviour. He measures every trial. He watches the furnace fire that must test every soul. When the strongholds of kings shall be overthrown, when the arrows of God’s wrath shall strike through the hearts of His enemies, His people will be safe in His hands.” Testimonies, volume 5, 752–754.

> „Bratia, teraz nie je čas na smútenie a zúfalstvo, nie je čas poddávať sa pochybnostiam a nevere. Kristus teraz nie je Spasiteľom v Jozefovom novom hrobe, uzavretom veľkým kameňom a zapečatenom rímskou pečaťou; máme vzkrieseného Spasiteľa. On je Kráľ, Hospodin zástupov; sedí medzi cherubínmi; a uprostred zápasu a zmätku národov stále stráži svoj ľud. Ten, ktorý vládne na nebesiach, je naším Spasiteľom. On odmeriava každú skúšku. Dohliada na pec ohňa, ktorá musí preskúšať každú dušu. Keď budú pevnosti kráľov zvrhnuté, keď šípy Božieho hnevu preniknú srdcia Jeho nepriateľov, Jeho ľud bude v Jeho rukách v bezpečí.“ Testimonies, zväzok 5, 752–754.

Four biblical witnesses attest to the fact that the message of the Revelation of Jesus Christ is given to those persons who are typified by these prophet’s experiences in the sanctuary. It is when we enter into the heavenly sanctuary that we are given the message which we have been ordained to proclaim. The “furnace fire” which tests “every soul” is the furnace of Malachi three.

Štyria biblickí svedkovia dosvedčujú skutočnosť, že posolstvo Zjavenia Ježiša Krista je dané tým osobám, ktoré sú predobrazené skúsenosťami tohto proroka vo svätyni. Keď vstupujeme do nebeskej svätyne, dostávame posolstvo, ktoré nám bolo určené zvestovať. „Pecný oheň“, ktorý skúša „každú dušu“, je pecou z tretej kapitoly Malachiáša.

> But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap: And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Then shall the offering of Judah and Jerusalem be pleasant unto the Lord, as in the days of old, and as in former years. Malachi 3:2–4.

> Ale kto bude môcť obstáť v deň jeho príchodu? a kto sa udrží, keď sa zjaví? Lebo je ako oheň taviča a ako lúh valchárov. A bude sedieť ako tavič a čistič striebra; a očistí synov Léviho a prečistí ich ako zlato a striebro, aby prinášali Hospodinovi obetu v spravodlivosti. Vtedy bude obeta Júdu a Jeruzalema príjemná Hospodinovi ako za dávnych dní a ako v predošlých rokoch. Malachiáš 3:2–4.

The refiner knows that the silver has been in the furnace for the correct amount of time when the silver is so pure that it reflects the refiner’s face. This fact about how silver was anciently refined, aligns with the causative verb “marah” that Daniel saw in chapter ten. In these final days the Lord is leading His people into the sanctuary to test, purify and purge the candidates to be a part of the ensign of the one hundred and forty-four thousand. In this period of time, “He will work with” us, “if” we “will put away iniquity and become pure in heart and life.” Some as in Daniel ten flee from that experience, but those, symbolized by Daniel do see the great looking glass vision of the revelation of Jesus Christ will, as Isaiah illustrates have their lips touched with a coal from the altar and will be purified and prepared to give a message to both an apostate church, and then the world.

Rafinér vie, že striebro bolo v peci správny čas vtedy, keď je striebro také čisté, že odráža tvár rafinéra. Táto skutočnosť o tom, ako sa v staroveku rafinovalo striebro, je v súlade s kauzatívnym slovesom „marah“, ktoré Daniel videl v desiatej kapitole. V týchto posledných dňoch Pán vedie svoj ľud do svätyne, aby preskúšal, očistil a vyčistil kandidátov, ktorí majú byť súčasťou zástavy sto štyridsiatich štyroch tisícov. V tomto časovom období „bude s“ nami „pracovať“, „ak“ „odložíme neprávosť a staneme sa čistými v srdci i v živote“. Niektorí, ako v Danielovi desať, pred touto skúsenosťou utekajú, ale tí, ktorých symbolizuje Daniel, uvidia veľké zrkadlové videnie zjavenia Ježiša Krista a, ako ukazuje Izaiáš, ich pery sa dotknú uhlíka z oltára a budú očistení a pripravení odovzdať posolstvo najprv odpadlej cirkvi a potom svetu.

The message is presented to those faithful souls in the sanctuary. Leviticus twenty-three when aligned with the Pentecostal season is designed to reflect the Ark of the covenant in the Most Holy Place. By faith the structure of the chapter’s messages identifies three waymarks within the sacred history that the furnace test is accomplished. Divinely profound—the prophetic structure of chapter twenty-three allows the student of prophecy to locate Ezekiel in verse one of chapter one.

Posolstvo je predložené tým verným dušiam vo svätyni. Levitikus dvadsaťtri, keď sa zosúladí s obdobím Letníc, je určený na to, aby odrážal Archu zmluvy v Najsvätejšom mieste. Vierou štruktúra posolstiev tejto kapitoly označuje tri medzníky v rámci posvätných dejín, v ktorých je skúška pece dovŕšená. Božsky hlboká — prorocká štruktúra dvadsiatej tretej kapitoly umožňuje študentovi proroctiev umiestniť Ezechiela do prvého verša prvej kapitoly.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. In the fifth day of the month, which was the fifth year of king Jehoiachin’s captivity. Ezekiel 1:1, 2.

> A stalo sa v tridsiatom roku, vo štvrtom mesiaci, na piaty deň mesiaca, keď som bol medzi zajatcami pri rieke Kebár, že sa otvorili nebesia a videl som videnia Božie. Na piaty deň mesiaca — bol to piaty rok zajatia kráľa Jojachina. Ezechiel 1,1.2.

As a priest during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, Ezekiel is in the thirtieth year of the seventeenth Jubilee cycle, five years before the third of three sieges of Jerusalem by Nebuchadnezzar in 587 BC. The thirtieth year in the verse is thirty years after the greatest revival of Old Testament history, and it is in the fifth day of the fifth year, thus placing the number five upon Ezekiel's testimony. In the two opening verses we find thirty identified once and the number five mentioned three times. In the structure of Leviticus twenty-three aligned with the Pentecostal season the second test represented by thirty reaches to the feast of trumpets, the five days to the ascension of Christ, then five days to the day of atonement, then five days to the waymark representing both the former (Pentecost) and latter (Tabernacles) rain. The structure presents thirty, followed by three steps of five. Ezekiel is in the temple and the structure of Leviticus twenty-three is the Ark.

Ako kňaz v čase zapečaťovania sto štyridsiatich štyroch tisíc je Ezechiel v tridsiatom roku sedemnásteho jubilejného cyklu, päť rokov pred tretím z troch obliehaní Jeruzalema Nabuchodonozorom v roku 587 pred Kr. Tridsiaty rok vo verši je tridsať rokov po najväčšom prebudení starozmluvných dejín a je to piaty deň piateho roku, čím sa na Ezechielovo svedectvo kladie číslo päť. V prvých dvoch veršoch nachádzame číslo tridsať označené raz a číslo päť spomenuté trikrát. V štruktúre dvadsiatej tretej kapitoly Levitika zosúladenej s letničným obdobím druhá skúška, predstavená číslom tridsať, siaha až po sviatok trúb, päť dní k nanebovstúpeniu Krista, potom päť dní ku dňu zmierenia, potom päť dní k orientačnému bodu predstavujúcemu skorý (Letnice) aj neskorý (Stánky) dážď. Štruktúra predkladá tridsať, po ktorom nasledujú tri kroky po päť. Ezechiel je v chráme a štruktúra dvadsiatej tretej kapitoly Levitika je Archou.

The history attests to the fact that Ezekiel at the point is five years before a symbolic siege that concludes typifying the soon-coming Sunday law as represented by the destruction of Jerusalem. The number ‘five’ is a primary element of the design of Leviticus twenty-three, as is the number thirty.

Dejiny dosvedčujú skutočnosť, že Ezechiel sa v tomto bode nachádza päť rokov pred symbolickým obliehaním, ktoré sa uzatvára ako predobraz čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona, znázorneného zničením Jeruzalema. Číslo „päť“ je prvoradým prvkom usporiadania Levitika dvadsaťtri, podobne ako aj číslo tridsať.

It has been shown in these articles that when the first twenty-two verses of the chapter are aligned with the final twenty-two verses, and then together those two lines of twenty-two verses are aligned with the Pentecostal season that the three-step testing process, which is the furnace fire of Malachi are clearly illustrated. The three steps possess an alpha and omega in the first and third steps that consists of a series of four waymarks that represent one step.

V týchto článkoch bolo ukázané, že keď sa prvých dvadsaťdva veršov kapitoly zosúladí s poslednými dvadsiatimi dvoma veršami a potom sa tieto dve línie po dvadsiatich dvoch veršoch spolu zosúladia s obdobím Letníc, trojkrokový proces skúšky, ktorý je pecným ohňom Malachiáša, je jasne znázornený. Tieto tri kroky majú v prvom a treťom kroku svoju alfu a omegu, ktorá pozostáva zo série štyroch medzníkov predstavujúcich jeden krok.

Passover, followed by the feast of unleavened bread, followed by the first fruit offering of barley, then ‘five’ days to the end of the feast of unleavened bread. Those four waymarks make up the first test, and Jesus always illustrates the end by the beginning, and the third test is also made up of four waymarks. The feast of trumpets, then the ascension of Christ followed by the day of atonement, and then five days later the arrival of both Pentecost and Tabernacles. Pentecost is the symbol of the former rain and Tabernacles is a symbol of the latter rain. In the Leviticus twenty-three model both Pentecost and Tabernacles align.

Pascha, po ktorej nasleduje sviatok nekvasených chlebov, po ňom obetovanie prvotiny jačmeňa, a potom „päť“ dní do konca sviatku nekvasených chlebov. Tieto štyri medzníky tvoria prvú skúšku a Ježiš vždy znázorňuje koniec začiatkom; aj tretia skúška je tvorená štyrmi medzníkmi. Sviatok trúbenia, potom nanebovstúpenie Krista, po ktorom nasleduje Deň zmierenia, a potom o päť dní neskôr príchod Letníc aj Stánkov. Letnice sú symbolom skorého dažďa a Stánky sú symbolom neskorého dažďa. V modeli z Levitikus dvadsaťtri sa Letnice aj Stánky zhodujú.

> Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for he hath given you the former rain moderately, and he will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain in the first month. Joel 2:23.

> Radujte sa teda, synovia Siona, a plesajte v Hospodinovi, svojom Bohu, lebo vám dal včasný dážď v spravodlivej miere a zošle vám dážď, včasný dážď i neskorý dážď v prvom mesiaci. Joel 2:23.

The final testing and purification process began on December 31, 2023. The first test was the foundational test symbolized by the controversy of the “robbers of thy people” that divided the group who had been previously tried by the disappointment of July 18, 2020.

Záverečný proces skúšania a očisťovania sa začal 31. decembra 2023. Prvou skúškou bola základná skúška, symbolizovaná sporom o „lupičov tvojho ľudu“, ktorý rozdelil skupinu, ktorá bola už predtým skúšaná sklamaním z 18. júla 2020.

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Manuscript Releases, volume 1, 47.

> „V dejinách a proroctve Božie slovo zobrazuje dlhotrvajúci zápas medzi pravdou a bludom. Tento zápas stále pokračuje. To, čo už bolo, sa bude opakovať. Staré spory budú znovu oživené a nové teórie budú neustále vznikať. Boží ľud, ktorý vo svojej viere a v naplnení proroctva zohral úlohu pri ohlasovaní posolstiev prvého, druhého a tretieho anjela, však vie, kde stojí. Má skúsenosť vzácnejšiu než rýdze zlato. Má stáť pevne ako skala a neochvejne sa pridŕžať počiatku svojej dôvery až do konca.“ Manuscript Releases, zväzok 1, 47.

In Leviticus twenty-three the first test is represented by a prophetic combination of three followed five days later by the end of unleavened bread. Passover was day one, the feast of unleavened bread was the second day and the first fruits offering was the third day. Five days later the feast of unleavened bread ended. The prophetic structure of the first of three tests is also represented in the third and final test. In that third waymark, made up of three waymarks followed by one, the feast of trumpets is day one, and Christ’s ascension is five days later, then the day of atonement follows five days later, then five days later both Pentecost and the feast of Tabernacles mark the soon-coming Sunday law, which is represented in the book of Ezekiel as the destruction of Jerusalem.

V Levitikovi dvadsiatej tretej kapitole je prvá skúška znázornená prorockou kombináciou troch udalostí, po ktorých o päť dní neskôr nasleduje záver sviatku nekvasených chlebov. Pascha bola prvým dňom, sviatok nekvasených chlebov bol druhým dňom a obeť prvotín bola tretím dňom. O päť dní neskôr sa sviatok nekvasených chlebov skončil. Prorocká štruktúra prvej z troch skúšok je znázornená aj v tretej a záverečnej skúške. V tomto treťom medzníku, pozostávajúcom z troch medzníkov, po ktorých nasleduje jeden, je sviatok trúb prvým dňom a Kristovo nanebovstúpenie nasleduje o päť dní neskôr, potom o ďalších päť dní nasleduje Deň zmierenia a potom o päť dní neskôr Turíce aj sviatok stánkov označujú čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon, ktorý je v knihe Ezechiela znázornený ako zničenie Jeruzalema.

Between the end of the feast of unleavened bread and the feast of trumpets there are thirty days, that not only represent a symbol of a priest, but also the second test of the three tests represented within the Divine illustration.

Medzi koncom sviatku nekvasených chlebov a sviatkom trúb je tridsať dní, ktoré nielenže predstavujú symbol kňaza, ale aj druhú skúšku z troch skúšok znázornených v rámci Božského obrazu.

The baptism of Christ illustrates the three waymarks of Passover, unleavened bread and first fruits, for those three waymarks represent Christ’s death, burial and resurrection. Those three steps which are followed by five days to the fourth step, represented by the end of the feast of unleavened bread. The baptism presents the three steps in one brief moment when John baptized his Messiah. The spring feasts separates those three steps by one day each, and the fall feasts separates those three steps by five days.

Krst Krista znázorňuje tri míľniky Paschy, nekvaseného chleba a prvotín, pretože tieto tri míľniky predstavujú Kristovu smrť, pochovanie a vzkriesenie. Tieto tri kroky sú nasledované piatimi dňami až k štvrtému kroku, predstavovanému koncom sviatku nekvaseného chleba. Krst predkladá tieto tri kroky v jednom krátkom okamihu, keď Ján pokrstil svojho Mesiáša. Jarné sviatky oddeľujú tieto tri kroky vždy jedným dňom a jesenné sviatky oddeľujú tieto tri kroky piatimi dňami.

When we apply the first test of the spring feasts as a combination of three waymarks that are followed by one waymark five days later; and then apply the fall feasts as three waymarks that are followed five days later by one waymark, there is a prophetic structure established which consists of an alpha waymark of three followed by five days, which is then followed by thirty days, and the third test of the fall feasts as a waymark of three followed by five days—the structure illustrates the first test as covering a total of five days, followed by a second test of thirty days that reach to the third waymark of five days. Five plus thirty, plus five is forty (5 + 30 + 5 = 40).

Keď uplatníme prvú skúšku jarných sviatkov ako spojenie troch medzníkov, po ktorých nasleduje o päť dní jeden medzník, a potom uplatníme jesenné sviatky ako tri medzníky, po ktorých o päť dní nasleduje jeden medzník, ustanovuje sa prorocká štruktúra, ktorá pozostáva z alfa medzníka troch, po ktorom nasleduje päť dní, po čom nasleduje tridsať dní, a tretia skúška jesenných sviatkov ako medzník troch, po ktorom nasleduje päť dní — táto štruktúra znázorňuje prvú skúšku ako zahŕňajúcu spolu päť dní, po ktorej nasleduje druhá skúška tridsiatich dní, ktoré dosahujú k tretiemu medzníku piatich dní. Päť plus tridsať plus päť je štyridsať (5 + 30 + 5 = 40).

Christ’s baptism was immediately followed by forty days, that concluded with three tests. Much more can be recognized in the structure of Leviticus twenty-three in combination with the Pentecostal season, but at another level the chapter represents the Ark in the Most Holy Place.

Po Kristovom krste bezprostredne nasledovalo štyridsať dní, ktoré sa zavŕšili tromi skúškami. Oveľa viac možno rozpoznať v štruktúre dvadsiatej tretej kapitoly Levitika v spojení s obdobím Letníc, no na inej úrovni táto kapitola predstavuje Archu v Najsvätejšom mieste.

The spring and fall feasts in Leviticus twenty-three are placed in the middle of two Sabbaths. Those two Sabbaths represent the two covering cherubs and the waymarks of the Pentecostal season aligned with Leviticus twenty-three represent the Ark and the two covering cherubs. Ezekiel is taken into the sanctuary in chapter one, and when he is taken there, he is located five days before the siege which leads to the destruction of Jerusalem typifying the soon-coming Sunday law. The Sunday law is represented by Pentecost and Tabernacles in Leviticus twenty-three. Ezekiel is in the thirtieth year, and thirty is the period of the second of the three tests that make up the furnace fire of Malachi three. The second test is represented by thirty days, just as Ezekiel is in the thirtieth year of the seventeenth Jubilee cycle that began at Josiah’s Great Passover, as the historians refer to it. Ezekiel is five years before the siege that lasted eighteen months, and he is in the temple, which is the middle of the three final tests that purify and purge the remnant. Peter was at Caesarea-Philippi (Panium), also in the middle of three tests, as represented by Panium (Caesarea-Philippi), the mount of Transfiguration and the cross.

Jarné a jesenné sviatky v tretej Mojžišovej, dvadsiatej tretej kapitole, sú umiestnené uprostred dvoch sobôt. Tieto dve soboty predstavujú dvoch zakrývajúcich cherubov a orientačné body letničného obdobia, zosúladené s treťou Mojžišovou, dvadsiatou treťou kapitolou, predstavujú Archu a dvoch zakrývajúcich cherubov. Ezechiel je v prvej kapitole vzatý do svätyne a keď je tam vzatý, nachádza sa päť dní pred obliehaním, ktoré vedie k zničeniu Jeruzalema, predobrazu čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona. Nedeľný zákon je v tretej Mojžišovej, dvadsiatej tretej kapitole, predstavený Letnicami a Sviatkom stánkov. Ezechiel je v tridsiatom roku a tridsať je obdobím druhej z troch skúšok, ktoré tvoria ohnivú pec Malachiáša tri. Druhá skúška je predstavená tridsiatimi dňami, tak ako je Ezechiel v tridsiatom roku sedemnásteho jubilejného cyklu, ktorý sa začal pri Joziášovej Veľkej Pasche, ako ju označujú historici. Ezechiel je päť rokov pred obliehaním, ktoré trvalo osemnásť mesiacov, a je v chráme, ktorý je prostredkom troch posledných skúšok, čo očisťujú a preosievajú ostatok. Peter bol v Cézarei Filipovej (Paniu), takisto uprostred troch skúšok, ako to predstavujú Panium (Cézarea Filipova), vrch Premenenia a kríž.

In 592 BC Ezekiel is supernaturally made “dumb” and only speaks when God opens his mouth. That condition continues until the fall of Jerusalem in 585/6 BC. God had caused him to speak when the siege began, the day “the desire of” his “eyes” died, but he was not allowed to speak freely until Jerusalem “the desire of” Israel’s “eyes” had fallen. Jerusalem’s fall represents the soon-coming Sunday law, and it is there that John the Baptist’s father, a priest of the eighth course, who was made dumb while serving in the temple, which is where Ezekiel was (in vision) was also made dumb for about nine months. It was on the eighth day after John’s birth, when John was being circumcised that he was allowed to speak. Two prophets made dumb while in the sanctuary. The third prophet to be made dumb while viewing Christ in the sanctuary was Daniel. In chapter ten, Daniel is in the sanctuary, and just as he is being touched a second of three times he is made dumb. At the middle point Daniel is made dumb.

V roku 592 pred Kr. je Ezechiel nadprirodzene učinený „nemým“ a hovorí len vtedy, keď mu Boh otvorí ústa. Tento stav trvá až do pádu Jeruzalema v roku 585/6 pred Kr. Boh spôsobil, že prehovoril, keď sa začalo obliehanie, v deň, keď zomrela „túžba“ jeho „očí“, no nebolo mu dovolené hovoriť slobodne, kým nepadol Jeruzalem, „túžba“ očí Izraela. Pád Jeruzalema predstavuje čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon, a práve tam bol aj otec Jána Krstiteľa, kňaz ôsmej triedy, ktorý bol učinený nemým počas služby v chráme, kde bol aj Ezechiel (vo videní), takisto učinený nemým asi na deväť mesiacov. Až na ôsmy deň po Jánovom narodení, keď bol Ján obrezávaný, mu bolo dovolené hovoriť. Dvaja proroci učinení nemými v svätyni. Tretím prorokom, ktorý bol učinený nemým pri pohľade na Krista vo svätyni, bol Daniel. V desiatej kapitole je Daniel vo svätyni, a práve keď sa ho druhý raz z troch dotýkajú, je učinený nemým. V strednom bode je Daniel učinený nemým.

> And when he had spoken such words unto me, I set my face toward the ground, and I became dumb. And, behold, one like the similitude of the sons of men touched my lips: then I opened my mouth, and spake, and said unto him that stood before me, O my lord, by the vision my sorrows are turned upon me, and I have retained no strength. Daniel 10:15, 16.

> A keď ku mne prehovoril takými slovami, obrátil som svoju tvár k zemi a onemel som. A hľa, čosi podobné synom ľudským sa dotklo mojich pier; vtedy som otvoril svoje ústa, hovoril som a povedal tomu, ktorý stál predo mnou: Ó, môj pane, pre videnie sa na mňa obrátili moje bolesti a nezostala vo mne nijaká sila. Daniel 10:15, 16.

## Speaking

Hovorenie

The symbolism of “speaking” is marked at the soon-coming Sunday law when the United States speaks as a dragon, Balaam’s ass speaks, Habakkuk’s vision speaks and does not lie. The three dumb prophets who are made dumb while in the sanctuary, speak at the destruction of Jerusalem. With Zachariah, he speaks to identify that his son’s new name is correct, thus typifying tho Philadelphian's who are given a new name.

Symbolika „hovorenia“ je vyznačená pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone, keď Spojené štáty hovoria ako drak, Balámova oslica hovorí, Habakukovo videnie hovorí a neklame. Traja nemí proroci, ktorí onemeli, kým boli vo svätyni, hovoria pri zničení Jeruzalema. U Zachariáša hovorí, aby potvrdil, že nové meno jeho syna je správne, a tak predobrazuje filadelfských, ktorí dostávajú nové meno.

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. Revelation 3:12.

> Toho, kto zvíťazí, učiním stĺpom v chráme svojho Boha, a nevyjde viacej von; a napíšem na neho meno svojho Boha a meno mesta svojho Boha, nového Jeruzalema, ktorý zostupuje z neba od môjho Boha; a napíšem na neho svoje nové meno. Zjavenie 3:12.

Zachariah was given a tablet to write the new family name of John.

Zachariáš dostal tabuľku, aby na ňu napísal nové rodinné meno Jána.

> And it came to pass, that on the eighth day they came to circumcise the child; and they called him Zacharias, after the name of his father. And his mother answered and said, Not so; but he shall be called John. And they said unto her, There is none of thy kindred that is called by this name. And they made signs to his father, how he would have him called. And he asked for a writing table, and wrote, saying, His name is John. And they marvelled all. And his mouth was opened immediately, and his tongue loosed, and he spake, and praised God. Luke 1:59–64.

> A stalo sa, že na ôsmy deň prišli obrezať dieťa; a nazývali ho Zachariášom podľa mena jeho otca. Jeho matka však odpovedala a povedala: Nie tak; ale bude sa volať Ján. I povedali jej: Niet nikoho z tvojho príbuzenstva, kto by sa nazýval týmto menom. A dávali znamenie jeho otcovi, ako by chcel, aby sa volal. On si vyžiadal tabuľku a napísal, hovoriac: Jeho meno je Ján. A všetci sa divili. A hneď sa mu otvorili ústa a uvoľnil sa mu jazyk, i hovoril a chválil Boha. Lukáš 1:59–64.

John’s new name aligns with the church of Philadelphia, and the name Zachariah aligns with Laodicea as represented by Zachariah’s unbelief in the message of the third angel. All the prophets address the latter days, and latter days are the history of the third angel. So the angel that brought the message must be the third angel. Zachariah refused to understand that the Lord would pass by the Laodicean Seventh-day Adventist church. There is more to say about the restoration of the voice in these prophets, but we will continue to move towards and understanding of Josiah’s prophetic line.

Jánovo nové meno je v súlade s cirkvou vo Filadelfii a meno Zachariáš je v súlade s Laodiceou, ako ju predstavuje Zachariášova nevera vo posolstvo tretieho anjela. Všetci proroci hovoria o posledných dňoch a posledné dni sú dejinami tretieho anjela. Preto anjel, ktorý priniesol toto posolstvo, musí byť tretím anjelom. Zachariáš odmietol pochopiť, že Pán obíde laodicejskú Cirkev adventistov siedmeho dňa. O obnovení hlasu u týchto prorokov by sa dalo povedať viac, ale budeme pokračovať smerom k pochopeniu Joziášovej prorockej línie.

## Josiah’s Wheel

Jóšijovo koleso

We have addressed the seventeenth Jubilee cycle that began at Josiah’s Passover in 622 BC, but the line of Josiah begins well before 622 BC. The rebellion of Israel that brought Saul to the throne as Israel’s first king marked forty years that king Saul would rule, followed by forty years that king David would rule, followed by forty years that Solomon would rule. The rejection of God that so offended the prophet Samuel occurred in 1097 BC, and begins a prophetic line of rebellion that ended at the cross when the Jews pronounced, they had no king, but Caesar.

Zaoberali sme sa sedemnástym jubilejným cyklom, ktorý sa začal pri Joziášovej Pasche v roku 622 pred Kr., ale Joziášova línia sa začína dávno pred rokom 622 pred Kr. Vzbura Izraela, ktorá priviedla Saula na trón ako prvého kráľa Izraela, vyznačila štyridsať rokov, počas ktorých vládol kráľ Saul, po nich nasledovalo štyridsať rokov, počas ktorých vládol kráľ Dávid, a potom štyridsať rokov, počas ktorých vládol Šalamún. Odmietnutie Boha, ktoré tak urazilo proroka Samuela, nastalo v roku 1097 pred Kr. a začína prorockú líniu vzbury, ktorá sa skončila na kríži, keď Židia vyhlásili, že nemajú kráľa, iba Cézara.

> But they cried out, Away with him, away with him, crucify him. Pilate saith unto them, Shall I crucify your King? The chief priests answered, We have no king but Caesar. John 19:15.

> Ale oni kričali: Preč s ním, preč s ním, ukrižuj ho! Pilát im povedal: Vášho kráľa mám ukrižovať? Veľkňazi odpovedali: Nemáme kráľa, iba cisára. Ján 19,15.

In 1097, three kings would reign for forty years each until the death of Solomon in 977 BC, when the kingdom then divided into north and south.

V roku 1097 vládli traja králi, každý po štyridsať rokov, až do smrti Šalamúna v roku 977 pred Kr., keď sa kráľovstvo potom rozdelilo na sever a juh.

> And afterward they desired a king: and God gave unto them Saul the son of Cis, a man of the tribe of Benjamin, by the space of forty years. Acts 13:21.

> A potom žiadali kráľa; a Boh im dal Saula, syna Císovho, muža z pokolenia Benjamínovho, na štyridsať rokov. Skutky 13:21.

> David was thirty years old when he began to reign, and he reigned forty years. In Hebron he reigned over Judah seven years and six months: and in Jerusalem he reigned thirty and three years over all Israel and Judah. 2 Samuel 2:4, 5.

> Dávid mal tridsať rokov, keď začal kraľovať, a kraľoval štyridsať rokov. V Hebrone kraľoval nad Judom sedem rokov a šesť mesiacov; a v Jeruzaleme kraľoval tridsaťtri rokov nad celým Izraelom i Judom. 2. Samuelova 2:4, 5.

Solomon’s reign began in 971 BC; the foundation of the Temple was laid in Solomon’s fourth year (967 BC). Construction lasted seven years (1 Kings 6:37–38), and the Temple was completed in the eighth month of Solomon’s eleventh year. The formal dedication took place in the seventh month (the month of Ethanim), during the Feast of Tabernacles (1 Kings 8; 2 Chronicles 5–7). The kings, the Temple and the nation each are represented in the history with a four-hundred-and-ninety-year period that distinctly marks a prophetic period in relation to either the kings, the Temple or the nation.

Šalamúnova vláda sa začala v roku 971 pred Kr.; základy Chrámu boli položené vo štvrtom roku Šalamúnovej vlády (967 pred Kr.). Stavba trvala sedem rokov (1. Kráľov 6:37–38) a Chrám bol dokončený v ôsmom mesiaci jedenásteho roku Šalamúnovej vlády. Slávnostné posvätenie sa uskutočnilo v siedmom mesiaci (v mesiaci Etaním), počas sviatku Stánkov (1. Kráľov 8; 2. Kroník 5–7). Králi, Chrám i národ sú v dejinách každý predstavení obdobím štyristo deväťdesiatich rokov, ktoré zreteľne vyznačuje prorocké obdobie vo vzťahu buď ku kráľom, Chrámu, alebo národu.

Daniel was taken captive in 607 BC, though the majority of biblical chronologists identify 605 BC. The historical record must align with the prophetic testimony, and the symbolism of the events that are historically marked on the line of history that begins with the desire for a king in 1097 BC demands upon several prophetic witnesses that 607 BC is the accurate application, and not 605 BC. 607 BC marks the end of four-hundred and ninety years in the line of kings, but it also begins one of the three primary representations of seventy years that occur in the line. 607 BC marks the end of seventy years that began with the captivity of Manasseh in 677 BC. The first representation of the symbol of four hundred and ninety years (that possesses three witnesses in the line), concludes where one of the three witnesses of seventy years ends and another witness of seventy years begins the mathematical structure testifies to 607 BC, in spite of the idea that Daniel was taken captive in 605 BC.

Daniel bol odvedený do zajatia v roku 607 pred Kr., hoci väčšina biblických chronológov uvádza rok 605 pred Kr. Historický záznam musí byť v súlade s prorockým svedectvom a symbolika udalostí, ktoré sú historicky vyznačené na dejinnej línii začínajúcej túžbou po kráľovi v roku 1097 pred Kr., na základe viacerých prorockých svedkov vyžaduje, aby sa za správne určenie považoval rok 607 pred Kr., a nie 605 pred Kr. Rok 607 pred Kr. označuje koniec štyristo deväťdesiatich rokov v línii kráľov, no zároveň začína jedno z troch hlavných zobrazení sedemdesiatich rokov, ktoré sa na tejto línii vyskytujú. Rok 607 pred Kr. označuje koniec sedemdesiatich rokov, ktoré sa začali zajatím Menašeho v roku 677 pred Kr. Prvé zobrazenie symbolu štyristo deväťdesiatich rokov (ktoré má na tejto línii troch svedkov) sa uzatvára tam, kde sa končí jedno z troch svedectiev sedemdesiatich rokov a kde sa začína ďalšie svedectvo sedemdesiatich rokov; matematická štruktúra svedčí v prospech roku 607 pred Kr., napriek názoru, že Daniel bol odvedený do zajatia v roku 605 pred Kr.

Within the line that contains a period of 490 years associated with the kings from 1097 BC unto 607 BC, there is also 490 years from the dedication of Solomon’s Temple unto the dedication of the post-exile Temple by Zerubbabel in 516 BC. That 490 years consists of 420 years from Solomon’s dedication in his eleventh year, added to the 70 years the Temple was desolate during the captivity equaling 490 years. The third decree of Artaxerxes came 59 years later in 457 BC, and marks the beginning of 490 years that were “determined” (cut off, Daniel 9:24) for God’s people which concluded in the year 34 at the stoning of Stephen. There is of course, many other profound chronological witnesses in the prophetic line that begins with the foundational apostasy of rejecting God and the Spirit of Prophecy in 1097 BC and ends when Stephen saw Christ standing at the right hand of God. Within this testimony we find the prophetic wheel of Josiah.

V línii, ktorá obsahuje obdobie 490 rokov spojené s kráľmi od roku 1097 pred Kr. až do roku 607 pred Kr., sa nachádza aj 490 rokov od posvätenia Šalamúnovho chrámu až po posvätenie chrámu po návrate z vyhnanstva Zorobábelom v roku 516 pred Kr. Týchto 490 rokov pozostáva zo 420 rokov od Šalamúnovho posvätenia v jeho jedenástom roku, ku ktorým sa pripočítava 70 rokov, počas ktorých bol chrám za zajatia spustošený, čo spolu tvorí 490 rokov. Tretí Artaxerxov dekrét prišiel o 59 rokov neskôr, v roku 457 pred Kr., a označuje začiatok 490 rokov, ktoré boli „určené“ (odťaté, Daniel 9:24) pre Boží ľud a ktoré sa skončili v roku 34 ukameňovaním Štefana. V prorockej línii, ktorá sa začína základným odpadnutím, totiž odmietnutím Boha a Ducha proroctva v roku 1097 pred Kr., a končí sa tým, keď Štefan videl Krista stáť po pravici Boha, sa, prirodzene, nachádza aj mnoho iných hlbokých chronologických svedectiev. V rámci tohto svedectva nachádzame prorocké koleso Joziáša.

I say “foundational apostasy,” for the beginning of the line identifies when Israel rejected God as King, in their desire to have a worldly king thus marking the foundation of Israel’s human monarchy. I also write this for the wheel of Josiah, which means “foundation of God,” is a symbol of both the foundation and the foundational apostasy of God’s people.

Hovorím „základné odpadnutie“, lebo začiatok línie označuje chvíľu, keď Izrael zavrhol Boha ako Kráľa vo svojej túžbe mať svetského kráľa, čím sa vyznačuje základ izraelskej ľudskej monarchie. Píšem to aj vo vzťahu ku kolesu Joziáša, ktorého meno znamená „základ Boha“, lebo je symbolom zároveň základu i základného odpadnutia Božieho ľudu.

When Solomon died and the twelve tribes divided into north and south Jeroboam’s dedication of the counterfeit system of worship was rebuked by the disobedient prophet, and his rebuke contained the prophecy of a coming king named Josiah. At the foundational apostasy of Jeroboam and the ten northern tribes the prophecy of Josiah and his revival that is marked by the Great Passover of 622 BC was predicted. That revival was brought about by the discovery of the writings of Moses’ and the pronouncement of judgment upon God’s people for their continual apostasy. When the words from the writings of Moses were read to king Josiah, it produced the greatest revival of Old Testament history. The prophecy of a future child being born named Josiah also contained of the prophetic condemnation of the foundational apostasy levelled against king Jeroboam by the disobedient prophet.

Keď Šalamún zomrel a dvanásť kmeňov sa rozdelilo na sever a juh, neposlušný prorok pokarhal Jeroboamovo zasvätenie podvodného systému uctievania a jeho pokarhanie obsahovalo proroctvo o prichádzajúcom kráľovi menom Joziáš. Pri základnom odpadnutí Jeroboama a desiatich severných kmeňov bolo predpovedané proroctvo o Joziášovi a jeho reforme, ktorá je označená veľkou Paschou roku 622 pred Kr. Táto obnova bola vyvolaná objavením Mojžišových spisov a vyhlásením súdu nad Božím ľudom pre jeho neustále odpadnutie. Keď boli kráľovi Joziášovi čítané slová z Mojžišových spisov, vyvolalo to najväčšiu reformu v dejinách Starého zákona. Proroctvo o budúcom dieťati, ktoré sa malo narodiť a malo sa volať Joziáš, obsahovalo aj prorocké odsúdenie základného odpadnutia, ktoré neposlušný prorok vyslovil proti kráľovi Jeroboamovi.

The curse of Moses as Daniel calls it, is the “seven times” of Leviticus twenty-six, and it became the foundational discovery of William Miller who is the symbol of the foundational truths of Adventism. The empowerment of Miller’s message on August 11, 1840 was brought about through the work of “Josiah” Litch in 1838 and 1840. In 1863 those foundations were set aside and the “seven times” became a symbol of not only the foundational truths of the Philadelphian Millerites, but also the symbol of the rebellion of Laodicean Millerism against the foundations. The history of the Millerites of the first and second angels possesses the symbolism of “Josiah,” that will be repeated to the very letter in the history of the one hundred and forty-four thousand. The wheel of Josiah reaches back to the witchcraft of king Saul and then all the way to the spewing out of the Laodicean Seventh-day Adventist church at the Sunday law. Josiah’s wheel in Ezekiel is now in the process of being unsealed as the climax of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Kliatba Mojžiša, ako ju nazýva Daniel, je „sedem časov“ z Levitika dvadsiatej šiestej kapitoly a stala sa základným objavom Williama Millera, ktorý je symbolom základných právd adventizmu. Zmocnenie Millerovho posolstva 11. augusta 1840 bolo spôsobené dielom „Joziáša“ Litcha v rokoch 1838 a 1840. V roku 1863 boli tieto základy odložené bokom a „sedem časov“ sa stalo symbolom nielen základných právd filadelfských milleritov, ale aj symbolom vzbury laodicejského millerizmu proti základom. Dejiny milleritov prvého a druhého anjela obsahujú symboliku „Joziáša“, ktorá sa v dejinách sto štyridsaťštyritisíc zopakuje do posledného písmena. Koleso Joziáša siaha späť až k čarodejníctvu kráľa Saula a potom až k vypľutiu laodicejskej cirkvi adventistov siedmeho dňa pri nedeľnom zákone. Joziášovo koleso v Ezechielovi sa teraz odpečaťuje ako vyvrcholenie zapečaťovania sto štyridsaťštyritisíc.

We will continue these things in the next article.

V ďalšom článku budeme pokračovať v týchto veciach.

Back to Articles