Article

# Laodicea - Number Three

Laodicea – Číslo tri

What are the Rules?

Aké sú pravidlá?

Author

Jeff Pippenger

Published

August 30, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> “We should know for ourselves what constitutes Christianity, what is truth, what is the faith that we have received, what are the Bible rules—the rules given us from the highest authority.” The 1888 Materials, 403.

> „Mali by sme sami vedieť, čo tvorí kresťanstvo, čo je pravda, čo je viera, ktorú sme prijali, aké sú biblické pravidlá — pravidlá, ktoré nám boli dané z najvyššej autority.“ The 1888 Materials, 403.

For several years Future for America has identified that the seven churches of Revelation not only represent the history of modern Israel from the time of the apostles until the end of the world, but that the seven churches also represent ancient Israel from the time of Moses until the stoning of Stephen. The pioneers of Adventism did not teach this truth, but they understood and employed the principles that establish this truth. Jesus identifies the end from the beginning and ancient Israel represents modern Israel. Therefore, any truth that is part of the prophetic characteristics of modern Israel also existed in ancient Israel.

Už niekoľko rokov Future for America poukazuje na to, že sedem cirkví zo Zjavenia nielenže predstavuje dejiny novodobého Izraela od čias apoštolov až do konca sveta, ale že sedem cirkví zároveň predstavuje aj staroveký Izrael od čias Mojžiša až po ukameňovanie Štefana. Priekopníci adventizmu túto pravdu neučili, no rozumeli zásadám, ktoré túto pravdu ustanovujú, a používali ich. Ježiš označuje koniec od začiatku a staroveký Izrael predstavuje novodobý Izrael. Preto každá pravda, ktorá je súčasťou prorockých charakteristík novodobého Izraela, existovala aj v starovekom Izraeli.

Before Millerite history the traditional Christian view of the seven churches was that they represented the actual churches in Asia minor during the time of John. The traditional view also understood that the counsel to the individual churches may also be understood to represent specific counsel to various churches throughout Christian history, and also that the very same counsel and warnings is for individual Christians. They also understood that the seven churches represent seven periods of church history from the time of the disciples until the end of the world. These perspectives pre-dated the Millerite history. Those four recognitions of the seven churches that make up the traditional view that pre-dated William Miller were and are based upon the “historicist” interpretation of the Bible. It is that methodology that God’s angels led William Miller to adopt.

Pred dejinami milleritského hnutia bol tradičný kresťanský pohľad na sedem cirkví taký, že predstavovali skutočné cirkvi v Malej Ázii v čase Jána. Tradičný pohľad takisto chápal, že rada určená jednotlivým cirkvám môže byť zároveň chápaná ako osobitná rada rôznym cirkvám v priebehu kresťanských dejín a tiež že tá istá rada a varovania sú určené jednotlivým kresťanom. Rozumeli aj tomu, že sedem cirkví predstavuje sedem období cirkevných dejín od čias učeníkov až do konca sveta. Tieto pohľady predchádzali dejinám milleritského hnutia. Tieto štyri rozpoznania týkajúce sa siedmich cirkví, ktoré tvoria tradičný pohľad a ktoré predchádzali Williamovi Millerovi, boli a sú založené na „historicistickom“ výklade Biblie. Práve túto metodológiu Boží anjeli viedli Williama Millera prijať.

> “The seven churches of Asia is a history of the church of Christ in her seven forms, in all her windings and turnings, in all her prosperity and adversity, from the days of the apostles down to the end of the world. The seven seals are a history of the transactions of the powers and kings of the earth over the church, and God’s protection of his people during the same time. The seven trumpets are a history of seven peculiar and heavy judgments sent upon the earth, or Roman kingdom. And the seven vials are the seven last plagues sent upon Papal Rome. Mixed with these are many other events, woven in like tributary streams, and filling up the grand river of prophecy, until the whole ends us in the ocean of eternity.

> „Sedem cirkví Ázie predstavuje dejiny Cirkvi Kristovej v jej siedmich podobách, vo všetkých jej zákrutách a zvratoch, vo všetkej jej prosperite i protivenstve, od dní apoštolov až do konca sveta. Sedem pečatí sú dejinami pôsobenia mocností a kráľov zeme voči Cirkvi a Božej ochrany jeho ľudu počas toho istého času. Sedem trúb sú dejinami siedmich osobitných a ťažkých súdov zoslaných na zem, čiže na Rímske kráľovstvo. A sedem čiaš je sedem posledných rán zoslaných na pápežský Rím. Medzi tým sú vmiešané mnohé iné udalosti, votkané ako prítoky, ktoré napĺňajú veľkú rieku proroctva, až napokon celé toto dielo vyústi do oceánu večnosti.“

> “This, to me, is the plan of John’s prophecy in the book of Revelation. And the man who wishes to understand this book, must have a thorough knowledge of other parts of the word of God. The figures and metaphors used in this prophecy, are not all explained in the same, but must be found in other prophets, and explained in other passages of Scripture. Therefore it is evident that God has designed the study of the whole, even to obtain a clear knowledge of any part.” William Miller, Miller’s Lectures, volume 2, lecture 12, 178.

> „Toto je podľa mňa plán Jánovho proroctva v knihe Zjavenia. A človek, ktorý si želá porozumieť tejto knihe, musí mať dôkladnú znalosť iných častí Božieho slova. Obrazy a metafory použité v tomto proroctve nie sú všetky vysvetlené v ňom samom, ale musia sa hľadať u iných prorokov a vykladať v iných miestach Písma. Preto je zrejmé, že Boh zamýšľal štúdium celku aj na to, aby sa dosiahlo jasné poznanie ktorejkoľvek jeho časti.“ William Miller, Miller’s Lectures, zväzok 2, prednáška 12, 178.

Sister White agrees with and upholds the “historicist” view held by Miller, but she added a deeper insight to the book of Revelation than Miller saw, for Miller had not recognized the sanctuary as it truly is. He understood the sanctuary to be the earth. Sister White recognized that when Jesus presented the predictions represented in the book of Revelation, that Christ was doing so in conjunction with His work as the heavenly High Priest.

Sestra Whiteová súhlasí s „historicistickým“ pohľadom, ktorý zastával Miller, a potvrdzuje ho, no ku knihe Zjavenia pridala hlbší vhľad, než aký mal Miller, pretože Miller nepoznal svätyňu takú, aká v skutočnosti je. Svätosť chápal ako zem. Sestra Whiteová rozpoznala, že keď Ježiš predkladal proroctvá znázornené v knihe Zjavenia, Kristus tak robil v spojení so svojím dielom nebeského Veľkňaza.

When John turns and sees Christ, He is walking among the candlesticks in priestly garments, and the candlesticks are located in the holy place, and therefore in the history after His ascension, but before He moved into the Most Holy Place in 1844. Miller could not have understood the significance of this reality. Neither would have Tyndale, Luther or John Wycliffe or any of the early reformers. Truth is progressive, shining brighter and still brighter unto the perfect day.

Keď sa Ján obráti a uvidí Krista, kráča medzi svietnikmi v kňazských rúchach, a svietniky sa nachádzajú vo svätyni, a teda v dejinách po Jeho nanebovstúpení, avšak predtým, než v roku 1844 vstúpil do Najsvätejšieho miesta. Miller nemohol rozumieť významu tejto skutočnosti. Rovnako by jej nerozumeli ani Tyndale, Luther, John Wycliffe či ktorýkoľvek z raných reformátorov. Pravda je postupná, žiariac čoraz jasnejšie až do dokonalého dňa.

> “The great principle so nobly advocated by Robinson and Roger Williams, that truth is progressive, that Christians should stand ready to accept all the light which may shine from God’s holy word, was lost sight of by their descendants. The Protestant churches of America,—and those of Europe as well,—so highly favored in receiving the blessings of the Reformation, failed to press forward in the path of reform. Though a few faithful men arose, from time to time, to proclaim new truth and expose long-cherished error, the majority, like the Jews in Christ’s day or the papists in the time of Luther, were content to believe as their fathers had believed and to live as they had lived. Therefore religion again degenerated into formalism; and errors and superstitions which would have been cast aside had the church continued to walk in the light of God’s word, were retained and cherished. Thus the spirit inspired by the Reformation gradually died out, until there was almost as great need of reform in the Protestant churches as in the Roman Church in the time of Luther. There was the same worldliness and spiritual stupor, a similar reverence for the opinions of men, and substitution of human theories for the teachings of God’s word.” The Great Controversy, 297.

> „Veľká zásada, ktorú tak vznešene obhajovali Robinson a Roger Williams, totiž že pravda je postupná a že kresťania majú byť pripravení prijať všetko svetlo, ktoré môže zažiariť z Božieho svätého slova, sa z očí ich potomkov vytratila. Protestantské cirkvi v Amerike — a takisto aj tie v Európe — tak veľmi zvýhodnené tým, že prijali požehnania reformácie, nepostupovali ďalej po ceste reformy. Hoci z času na čas povstalo niekoľko verných mužov, aby hlásali novú pravdu a odhaľovali dlho pestovaný blud, väčšina, podobne ako Židia v Kristových dňoch alebo pápeženci v Lutherovom čase, sa uspokojila s tým, že verila tak, ako verili ich otcovia, a žila tak, ako žili oni. Náboženstvo preto opäť zdegenerovalo na formalizmus; a bludy a povery, ktoré by boli odvrhnuté, keby cirkev naďalej kráčala vo svetle Božieho slova, boli ponechané a pestované. Tak duch vdýchnutý reformáciou postupne vyhasínal, až napokon vznikla v protestantských cirkvách takmer taká veľká potreba reformy, aká bola v Rímskej cirkvi v Lutherovom čase. Vládla tam tá istá svetskosť a duchovná otupenosť, podobná úcta k názorom ľudí a nahrádzanie učenia Božieho slova ľudskými teóriami.“ The Great Controversy, 297.

If the fact that truth develops progressively throughout history is not recognized, then the significance of any new light in this final generation may very well be impossible to recognize. Once a person ceases to understand the progressive nature of “truth,” they automatically begin to rely upon traditions, customs and fallen human guidance.

Ak sa neuzná skutočnosť, že pravda sa v priebehu dejín rozvíja postupne, potom môže byť význam akéhokoľvek nového svetla v tejto poslednej generácii celkom nemožné rozpoznať. Keď človek prestane chápať postupnú povahu „pravdy“, automaticky sa začne spoliehať na tradície, zvyky a vedenie padlého človeka.

The methodology that Miller employed is a waymark that runs through the entire prophetic line which presents a testimony of the development of biblical truth that began with the apostles. Yet in the waymark represented by Miller, we find a beginning that demands a counterpart at the end. Most never understand these realities, but not so with Satan.

Metodológia, ktorú Miller použil, je medzníkom, ktorý prechádza celou prorockou líniou a predkladá svedectvo o rozvoji biblickej pravdy, ktorý sa začal apoštolmi. Predsa však v medzníku predstavovanom Millerom nachádzame začiatok, ktorý si na konci vyžaduje svoj protipól. Väčšina týmto skutočnostiam nikdy nerozumie, no so satanom to tak nie je.

Satan has resisted the truth and its development from his rebellion in heaven onward. When it reached the point in history that the reformers began to distinctly understand how to study the Bible, Satan did as he always does and he introduced counterfeits. The historical evidence of his work of counterfeiting the truth identifies that Jesuits such as Ribera and Louis de Alcazar focused their counterfeit methodology specifically against the book of Revelation. The corrupted methodology that is called “preterism” began in the second and third centuries with two primary representatives of that false methodology. One was Eusebius of Caesarea (260–339), and Victorinus of Pettau (died circa 304). Both of these early historical figures promoted the methodology suggesting the book of Revelation was fulfilled during the time of the Roman Empire by such historical figures as the infamous emperor Nero.

Satan odporuje pravde a jej rozvíjaniu od svojej vzbury v nebi. Keď dejiny dospeli do bodu, v ktorom reformátori začali jasne chápať, ako skúmať Bibliu, Satan urobil to, čo robí vždy, a zaviedol falzifikáty. Historické dôkazy o jeho diele falšovania pravdy ukazujú, že jezuiti ako Ribera a Louis de Alcazar zamerali svoju falšovateľskú metodológiu osobitne proti knihe Zjavenia. Skazená metodológia, ktorá sa nazýva „preterizmus“, sa začala v druhom a treťom storočí s dvoma hlavnými predstaviteľmi tejto falošnej metodológie. Jedným bol Eusebius z Cézarey (260–339) a druhým Victorinus z Pettau (zomrel okolo roku 304). Obe tieto rané historické osobnosti presadzovali metodológiu, podľa ktorej sa kniha Zjavenia naplnila počas obdobia Rímskej ríše prostredníctvom takých historických postáv, ako bol neslávne známy cisár Nero.

In the nineteenth century John Darby (1800–1882) from the United Kingdom introduced another satanic methodology which was also inserted to the foot notes of the Trojan horse Bible called the Scofield Reference Bible which we have previously identified. “Dispensationalism” is a theological framework that divides history and God’s interaction with humanity into distinct periods, or ‘dispensations,’ in which God administers His plan in different ways. I note this at this point for this is one of the falsehoods that was introduced to the movement of Future for America by voices from the same area Darby had propagated his satanic ideas. Darby’s ideas that attacked Future for America were accompanied by the philosophy of the so-called modern-day “woke” movement which promotes the same anarchy represented by the French Revolution and the same licentiousness represented by Sodom and Gomorrah.

V devätnástom storočí zaviedol John Darby (1800–1882) zo Spojeného kráľovstva ďalšiu satanskú metodológiu, ktorá bola vložená aj do poznámok pod čiarou trójskeho koňa Biblie nazývanej Scofield Reference Bible, ktorú sme už predtým identifikovali. „Dispenzacionalizmus“ je teologický rámec, ktorý rozdeľuje dejiny a Božie zaobchádzanie s ľudstvom na odlišné obdobia, čiže „dispenzácie“, v ktorých Boh spravuje svoj plán rozličnými spôsobmi. Uvádzam to na tomto mieste, pretože ide o jednu z nepravd, ktoré boli zavedené do hnutia Future for America hlasmi z tej istej oblasti, odkiaľ Darby šíril svoje satanské myšlienky. Darbyho myšlienky, ktoré útočili na Future for America, boli sprevádzané filozofiou takzvaného súčasného hnutia „woke“, ktoré presadzuje tú istú anarchiu predstavovanú Francúzskou revolúciou a tú istú nemravnosť predstavovanú Sodomou a Gomorou.

Today the theologians of modern Adventism employ a system of dissecting the truths of the Bible based upon a two-fold system of biblical interpretation they employ to undermine and deny both the Bible and the Spirit of Prophecy. They identify men as either experts in biblical languages or as experts in biblical history. Thus, the theologians of Adventism today control the minds of Laodicean Adventism either by interpreting God’s Word based upon a fallen man’s understanding of history or fallen man’s understanding of language. These modern manifestations of error which have been often used to attack the message you are now reading will be addressed further in these articles when we consider the symbolism of the French Revolution. Satan is alive, and he knows his time is short. The last rule of Miller’s rules, number fourteen concludes with the following paragraph.

Dnešní teológovia moderného adventizmu používajú systém rozoberania biblických právd založený na dvojitom systéme biblického výkladu, ktorý uplatňujú, aby podkopali a popreli Bibliu i Ducha proroctva. Rozdeľujú ľudí buď na odborníkov na biblické jazyky, alebo na odborníkov na biblické dejiny. Tak dnešní teológovia adventizmu ovládajú myslenie laodicejského adventizmu buď tým, že vykladajú Božie slovo na základe chápania dejín padlým človekom, alebo na základe chápania jazyka padlým človekom. Tieto moderné prejavy bludu, ktoré sa často používali na útok proti posolstvu, ktoré práve čítate, budú v týchto článkoch ďalej rozoberané, keď budeme uvažovať o symbolike Francúzskej revolúcie. Satan žije a vie, že jeho čas je krátky. Posledné pravidlo Millerových pravidiel, číslo štrnásť, sa končí nasledujúcim odsekom.

> “The divinity taught in our schools is always founded on some sectarian creed. It may do to take a blank mind and impress it with this kind, but it will always end in bigotry. A free mind will never be satisfied with the views of others. Were I a teacher of youth in divinity, I would first learn their capacity and mind. If these were good, I would make them study the Bible for themselves, and send them out free to do the world good. But if they had no mind, I would stamp them with another’s mind, write bigot on their forehead, and send them out as slaves!” William Miller, Miller’s Works, volume 1, 24.

> „Teológia vyučovaná v našich školách je vždy založená na nejakom sektárskom vierovyznaní. Možno sa hodí vziať nepopísanú myseľ a vtlačiť jej tento druh učenia, ale vždy to skončí fanatizmom. Slobodná myseľ sa nikdy neuspokojí s názormi iných. Keby som bol učiteľom mládeže v teológii, najprv by som spoznal ich schopnosti a zmýšľanie. Keby boli dobré, viedol by som ich k tomu, aby sami študovali Bibliu, a vyslal by som ich von slobodných konať svetu dobro. Ale ak by nemali vlastnú myseľ, vtlačil by som im myseľ niekoho iného, napísal by som im na čelo bigot a vyslal by som ich ako otrokov!“ William Miller, Miller’s Works, zväzok 1, 24.

In the period just after John the Revelator lived, and in the days of the Reformation, Satan was actively producing false prophetic methodology to confuse and destroy true biblical analysis. What is sometimes missed in these historical facts is that all those satanic methodologies were aimed directly at no other book than the book of Revelation. That was the subject of each of these promoters of satanic confusion. The book of Revelation has always been Satan’s target. Satan knows it is the book of Revelation that he must war against. When we recognize this fact, we can then recognize another unseen reality, that is obscured by another significant truth.

V období bezprostredne po tom, čo žil Ján Zjaviteľ, a v dňoch reformácie Satan aktívne vytváral falošnú prorockú metodológiu, aby zmiatol a zničil pravú biblickú analýzu. Čo sa v týchto historických skutočnostiach niekedy prehliada, je to, že všetky tieto satanické metodológie boli zamerané priamo na nijakú inú knihu než na knihu Zjavenie. To bolo predmetom každého z týchto šíriteľov satanického zmätku. Kniha Zjavenie bola vždy Satanovým terčom. Satan vie, že práve proti knihe Zjavenie musí viesť vojnu. Keď túto skutočnosť rozpoznáme, môžeme potom rozpoznať aj inú neviditeľnú realitu, ktorá je zastretá ďalšou významnou pravdou.

The false methodology of the Jesuits was intended to prevent a clear understanding that the pope of the Roman church is the antichrist of Bible prophecy. Every single Protestant reformer came to recognize and identify this truth. Therefore, when the accurate history of men such as Ribera and Louis de Alcazar have been publicly presented in the past through word and publication the history men such as Ribera and Louis de Alcazar was used for the purpose of demonstrating the satanic efforts to prevent a correct understanding of the “man of sin.” The written or spoken testimonies exposing the purpose of the introduction of these satanic methodologies are correct as far as they go, but Satan was attempting to cover up more than simply the biblical proofs that identify the antichrist as the pope of Rome.

Falošná metodológia jezuitov bola zamýšľaná tak, aby zabránila jasnému pochopeniu, že pápež rímskej cirkvi je antikristom biblického proroctva. Každý protestantský reformátor bez jedinej výnimky dospel k poznaniu a rozpoznaniu tejto pravdy. Preto keď boli v minulosti prostredníctvom slova a publikácií verejne predložené presné dejiny mužov, ako boli Ribera a Louis de Alcazar, dejiny mužov, ako boli Ribera a Louis de Alcazar, sa používali na účel preukázania satanského úsilia zabrániť správnemu pochopeniu „človeka hriechu“. Písomné alebo ústne svedectvá odhaľujúce účel zavedenia týchto satanských metodológií sú správne potiaľ, pokiaľ siahajú, ale Satan sa usiloval zakryť viac než iba biblické dôkazy, ktoré označujú antikrista za rímskeho pápeža.

There are truths in the book of Revelation that have been covered up with the confusion produced by these false systems of biblical interpretation that are outside the subject of the man whose number is six, six, six. One of those truths is most definitely the truth represented when the seven churches are understood in their fullest development. There are truths located within the seven churches that speak directly to the history that got under way on September 11, 2001 and ends in the Sunday law crisis. Satan has been seeking to keep this light buried, and he invented the satanic methodologies to obscure several gems of truth located in the book of Revelation, not only the identification of the pope of Rome as the antichrist.

V knihe Zjavenia sa nachádzajú pravdy, ktoré boli zakryté zmätkom vytvoreným týmito falošnými systémami biblického výkladu, stojacimi mimo predmetu muža, ktorého číslo je šesťstošesťdesiatšesť. Jednou z týchto právd je celkom určite pravda znázornená vtedy, keď je sedem cirkví chápaných v ich najplnšom rozvinutí. V rámci siedmich cirkví sa nachádzajú pravdy, ktoré hovoria priamo o dejinách, ktoré sa začali 11. septembra 2001 a končia sa v kríze nedeľného zákona. Satan sa usiloval udržať toto svetlo pochované a vynašiel satanské metodológie, aby zahmlil niekoľko drahokamov pravdy nachádzajúcich sa v knihe Zjavenia, nielen stotožnenie rímskeho pápeža s antikristom.

Before “the man of sin” was revealed in 538, men such as Eusebius and Victorinus attacked the book of Revelation in an attempt to obscure the rise of the papal power. Later in history Christ fulfilled His promise to Thyatira and brought forth the morning star of the reformation (Wycliffe), and Satan thereafter brought forth two prominent historical figures to champion and carry on his satanic work. The long-drawn-out war over the development of truth that reaches its climax when the secret of the book of Revelation is unsealed, (just before the close of probation) includes light from the seven churches that Miller never recognized, nor did Sister White, but it can be easily shown that both Miller and the Spirit of Prophecy uphold the new light, for new light never contradicts old light.

Predtým, než bol v roku 538 zjavený „človek hriechu“, muži ako Eusebius a Victorinus útočili na knihu Zjavenia v snahe zastrieť vzostup pápežskej moci. Neskôr v dejinách Kristus splnil svoj sľub daný Tyatíre a vyviedol jitrenku reformácie (Wycliffe), a Satan potom vyviedol dve významné historické postavy, aby presadzovali a pokračovali v jeho satanskom diele. Dlhý, vlečúci sa boj o rozvoj pravdy, ktorý dosahuje svoj vrchol vtedy, keď je odpečatené tajomstvo knihy Zjavenia, (tesne pred ukončením času milosti) zahŕňa svetlo zo siedmich cirkví, ktoré Miller nikdy nerozpoznal, ani sestra Whiteová, no dá sa ľahko ukázať, že Miller aj Duch proroctva potvrdzujú nové svetlo, lebo nové svetlo nikdy neprotirečí starému svetlu.

> “It is a fact that we have the truth, and we must hold with tenacity to the positions that cannot be shaken; but we must not look with suspicion upon any new light which God may send, and say, Really, we cannot see that we need any more light than the old truth which we have hitherto received, and in which we are settled. While we hold to this position, the testimony of the True Witness applies to our cases its rebuke, ‘And knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked.’ Those who feel rich and increased with goods and in need of nothing, are in a condition of blindness as to their true condition before God, and they know it not.” Review and Herald, August 7, 1894.

> „Je skutočnosťou, že máme pravdu, a musíme sa s neochvejnou vytrvalosťou držať stanovísk, ktoré nemožno otriasť; nesmieme však s podozrievaním hľadieť na nijaké nové svetlo, ktoré môže Boh zoslať, a hovoriť: Naozaj nevidíme, že by sme potrebovali nejaké ďalšie svetlo okrem starej pravdy, ktorú sme doteraz prijímali a v ktorej sme upevnení. Kým zotrvávame v tomto postoji, svedectvo Pravého Svedka uplatňuje na naše prípady svoje pokarhanie: ‚A nevieš, že si biedny, úbohý, chudobný, slepý a nahý.‘ Tí, ktorí sa cítia bohatí, zbohatnutí a nič nepotrebujúci, sú v stave slepoty voči svojmu skutočnému postaveniu pred Bohom, a nevedia o tom.“ Review and Herald, August 7, 1894.

The primary test for new light is whether it contradicts established truth, and whether it upholds the foundational truths.

Prvoradou skúškou nového svetla je to, či neprotirečí ustanovenej pravde a či zachováva základné pravdy.

> “When the power of God testifies as to what is truth, that truth is to stand forever as the truth. No after suppositions, contrary to the light God has given are to be entertained. Men will arise with interpretations of Scripture which are to them truth, but which are not truth. The truth for this time, God has given us as a foundation for our faith. He Himself has taught us what is truth. One will arise, and still another, with new light which contradicts the light that God has given under the demonstration of His Holy Spirit.” Selected Messages, book 1, 162.

> „Keď moc Božia vydáva svedectvo o tom, čo je pravda, táto pravda má stáť naveky ako pravda. Nemožno pripúšťať nijaké neskoršie domnienky, ktoré by odporovali svetlu, ktoré Boh dal. Povstanú ľudia s výkladmi Písma, ktoré sú pre nich pravdou, no pravdou nie sú. Pravdu pre tento čas nám Boh dal ako základ našej viery. On sám nás učil, čo je pravda. Povstane jeden, a potom ešte ďalší, s novým svetlom, ktoré odporuje svetlu, ktoré Boh dal pod potvrdením svojho Svätého Ducha.“ Selected Messages, kniha 1, 162.

Satan has had the book of Revelation as his target of attack from the time John recorded the messages contained therein. Jesus said:

Satan má Knihu zjavenia na muške svojich útokov od času, keď Ján zaznamenal posolstvá v nej obsiahnuté. Ježiš povedal:

> But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:16, 17.

> Ale blahoslavené sú vaše oči, lebo vidia, a vaše uši, lebo počujú. Lebo veru vám hovorím, že mnohí proroci a spravodliví ľudia túžili vidieť to, čo vy vidíte, ale nevideli, a počuť to, čo vy počujete, ale nepočuli. Matúš 13,16.17.

The blessing attached to seeing and hearing is the blessing of understanding the message of the Revelation of Jesus Christ. When John represented those in the “last days” who see and hear the message he fell down to worship the angel Gabriel, who immediately informed John not to do it.

Požehnanie spojené s videním a počutím je požehnaním porozumieť posolstvu Zjavenia Ježiša Krista. Keď Ján predstavoval tých, ktorí v „posledných dňoch“ vidia a počujú toto posolstvo, padol, aby sa klaňal anjelovi Gabrielovi, ktorý Jána okamžite upozornil, aby to nerobil.

> And I John saw these things, and heard them. And when I had heard and seen, I fell down to worship before the feet of the angel which showed me these things. Then saith he unto me, See thou do it not: for I am thy fellowservant, and of thy brethren the prophets, and of them which keep the sayings of this book: worship God. Revelation 22:8, 9.

> A ja, Ján, som videl tieto veci a počul ich. A keď som ich počul a videl, padol som, aby som sa poklonil pred nohami anjela, ktorý mi tieto veci ukázal. Vtedy mi povedal: Hľaď, nerob to! Lebo som tvoj spoluslužobník a spoluslužobník tvojich bratov, prorokov, i tých, ktorí zachovávajú slová tejto knihy: Bohu sa klaňaj. Zjavenie 22:8, 9.

Gabriel and John are both created beings, who are only to worship the Creator. Many prophets and righteous men, including angels have desired to “see” and “hear” the message of the Midnight Cry when it is repeated at the end of the world.

Gabriel i Ján sú obaja stvorené bytosti, ktoré majú uctievať iba Stvoriteľa. Mnohí proroci a spravodliví muži, vrátane anjelov, túžili „vidieť“ a „počuť“ posolstvo Polnočného volania, keď bude zopakované na konci sveta.

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> „Kristus povedal: ,Blahoslavené sú vaše oči, že vidia, a vaše uši, že počujú. Lebo veru vám hovorím, že mnohí proroci a spravodliví muži túžili vidieť to, čo vidíte vy, a nevideli; a počuť to, čo počujete vy, a nepočuli‘ [Matúš 13,16.17]. Blahoslavené sú oči, ktoré videli to, čo bolo videné v rokoch 1843 a 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.” Manuscript Releases, volume 21, 437.

> „Posolstvo bolo dané. A pri opakovaní tohto posolstva by nemalo byť nijaké meškanie, lebo znamenia časov sa napĺňajú; záverečné dielo musí byť vykonané. Veľké dielo bude vykonané v krátkom čase. Čoskoro bude z Božieho ustanovenia dané posolstvo, ktoré zosilnie v mocné volanie. Potom Daniel povstane vo svojom údele, aby vydal svoje svedectvo.“ Manuscript Releases, zväzok 21, 437.

What righteous men (John) and their fellow servants (angels) desired to see was the final fulfillment of the Midnight Cry at the end of Adventism when the earth would be lightened by God’s glory. That final manifestation of power in the latter rain is brought about by the unsealing of the Revelation of Jesus Christ.

To, čo túžili vidieť spravodliví muži (Ján) a ich spoluslužobníci (anjeli), bolo konečné naplnenie Polnočného volania na konci adventizmu, keď zem mala byť osvietená Božou slávou. Toto záverečné zjavenie moci v neskorom daždi sa uskutočňuje odpečatením Zjavenia Ježiša Krista.

> Of which salvation the prophets have inquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into. Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ. 1 Peter 1:10–13.

> O tomto spasení usilovne dopytovali a dôkladne pátrali proroci, ktorí prorokovali o milosti pripravenej pre vás. Skúmali, na ktorý alebo na aký čas poukazoval Duch Kristov, ktorý bol v nich, keď vopred svedčil o Kristových utrpeniach a o sláve, ktorá mala nasledovať. Im bolo zjavené, že neslúžili sami sebe, ale nám, keď zvestovali to, čo vám teraz oznámili tí, ktorí vám kázali evanjelium v Duchu Svätom zoslanom z neba; do týchto vecí túžia nazerať anjeli. Preto si prepášte bedrá svojej mysle, buďte triezvi a dokonale dúfajte v milosť, ktorá vám bude prinesená pri zjavení Ježiša Krista. 1 Peter 1:10–13.

The prophets, righteous men and angels have desired to live in the time when the “grace” or the power of God, is poured out during the final fulfillment of the Midnight Cry. That “grace,” which is God’s creative power is brought to men when the Revelation of Jesus Christ is unsealed. Satan knows that the avenue to convey the creative power of God unto His people is accomplished by the message that is unsealed in the book of Revelation, and it has therefore been his supreme effort to confuse, suppress and cover up the light contained in the book of Revelation. That light is not simply the identification of the man of sin, for that truth has been fully documented by all the Protestant reformers centuries ago.

Proroci, spravodliví muži a anjeli túžili žiť v čase, keď sa počas záverečného naplnenia Polnočného volania vylieva „milosť“ čiže Božia moc. Táto „milosť“, ktorá je Božou stvoriteľskou mocou, je prinášaná ľuďom, keď je odpečatené Zjavenie Ježiša Krista. Satan vie, že prostriedok, ktorým sa Božia stvoriteľská moc sprostredkúva Jeho ľudu, sa uskutočňuje prostredníctvom posolstva odpečateného v knihe Zjavenia, a preto vynaložil svoje najvyššie úsilie na to, aby zmiatol, potlačil a zakryl svetlo obsiahnuté v knihe Zjavenia. Tým svetlom nie je len stotožnenie človeka hriechu, lebo táto pravda bola už pred stáročiami dôkladne zdokumentovaná všetkými protestantskými reformátormi.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet, Saying, I am Alpha and Omega, the first and the last: and, What thou seest, write in a book, and send it unto the seven churches which are in Asia; unto Ephesus, and unto Smyrna, and unto Pergamos, and unto Thyatira, and unto Sardis, and unto Philadelphia, and unto Laodicea. And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last: I am he that liveth, and was dead; and, behold, I am alive for evermore, Amen; and have the keys of hell and of death. Write the things which thou hast seen, and the things which are, and the things which shall be hereafter. Revelation 1:10–19.

> Bol som v Duchu v deň Pánov a počul som za sebou mohutný hlas ako hlas poľnice, ktorý hovoril: Ja som Alfa i Omega, prvý i posledný. A čo vidíš, napíš do knihy a pošli siedmim cirkvám, ktoré sú v Ázii: do Efezu, do Smyrny, do Pergama, do Tyatíry, do Sard, do Filadelfie a do Laodicey. I obrátil som sa, aby som videl hlas, ktorý so mnou hovoril. A keď som sa obrátil, uvidel som sedem zlatých svietnikov; a uprostred siedmich svietnikov kohosi podobného Synovi človeka, odetého rúchom až po nohy a prepásaného na prsiach zlatým pásom. Jeho hlava a jeho vlasy boli biele ako vlna, ako sneh; a jeho oči boli ako plameň ohňa; a jeho nohy boli podobné lesklému kovu, akoby rozžeravenému v peci; a jeho hlas bol ako zvuk mnohých vôd. A vo svojej pravej ruke mal sedem hviezd; a z jeho úst vychádzal ostrý dvojsečný meč; a jeho tvár bola ako slnko, keď svieti vo svojej moci. A keď som ho uvidel, padol som k jeho nohám ako mŕtvy. A položil na mňa svoju pravú ruku a povedal mi: Neboj sa; ja som prvý i posledný a ten živý; a bol som mŕtvy, a hľa, som živý na veky vekov. Amen. A mám kľúče pekla i smrti. Napíš teda, čo si videl, i čo je, i čo sa má diať potom. Zjavenie 1:10–19.

While Adventism upheld the “historicist” methodology they recognized that all the churches of Revelation two and three are repeated in the final church. Unfortunately, at the end of the nineteenth century Satan was already closing Adventism’s eyes to the sacred methodology, the protection of, and the practice of being an essential part of their responsibility as “the depositaries of the great truths of prophecy.” Even as the methodology was being set aside in Adventism, there were still those who applied the sacred methodology. We use the book, Story of the Seer of Patmos as a witness to the fact that applying all the churches to the history of Laodicea is a valid application of prophecy. The following are excerpts from that book that make the point I am referring to.

Kým adventizmus zastával „historickú“ metodológiu, uznával, že všetky cirkvi zo Zjavenia 2 a 3 sa opakujú v poslednej cirkvi. Žiaľ, na konci devätnásteho storočia už satan adventizmu zatváral oči pred posvätnou metodológiou, pred ochranou, ktorú poskytovala, i pred jej uplatňovaním ako nevyhnutnou súčasťou ich zodpovednosti ako „strážcov veľkých právd proroctva“. Aj keď bola táto metodológia v adventizme odkladaná bokom, stále sa našli takí, ktorí ju uplatňovali. Knihu Story of the Seer of Patmos používame ako svedectvo toho, že uplatnenie všetkých cirkví na dejiny Laodicey je oprávnenou aplikáciou proroctva. Nasledujú úryvky z tejto knihy, ktoré objasňujú bod, na ktorý poukazujem.

> “It should be remembered that, as the experience of Ephesus, Smyrna, and Pergamos, will be repeated in the last church before the second coming of Christ, so the history of Thyatira will have its counterpart in the last generation.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

> „Treba mať na pamäti, že tak ako sa skúsenosť Efezu, Smyrny a Pergama zopakuje v poslednej cirkvi pred druhým príchodom Krista, tak aj dejiny Tyatíry budú mať svoj náprotivok v poslednej generácii.“ Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

Haskell correctly points out that the experience of the first four churches is repeated, or as he says, “will have its counterpart in the last generation.”

Haskell správne poukazuje na to, že skúsenosť prvých štyroch cirkví sa opakuje, alebo ako hovorí on, „bude mať svoju obdobu v poslednej generácii“.

> “He applied the test, but all pointed forward to the year 1843 as the time when the world must welcome its Saviour. The condition of the people at the first advent of Christ was now repeated.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75.

> „Použil túto skúšku, no všetko poukazovalo dopredu na rok 1843 ako na čas, keď svet musí privítať svojho Spasiteľa. Stav ľudu pri prvom príchode Krista sa teraz opakoval.“ Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75.

Haskell was speaking of William Miller identifying 1843 as the Second Coming of Christ, and identifies that the conditions of the first advent was repeated in the time of the Millerites. Haskell was correct, and Sister White confirms that Miller himself was represented by John the Baptist.

Haskell hovoril o tom, že William Miller určil rok 1843 ako Druhý príchod Krista, a uvádza, že podmienky prvého adventu sa zopakovali v čase milleritov. Haskell mal pravdu a sestra Whiteová potvrdzuje, že sám Miller bol predstavovaný Jánom Krstiteľom.

> “As John the Baptist heralded the first advent of Jesus and prepared the way for His coming, so William Miller and those who joined with him proclaimed the second advent of the Son of God.” Early Writings, 229.

> „Ako Ján Krstiteľ ohlasoval prvý príchod Ježiša a pripravoval cestu pre Jeho príchod, tak William Miller a tí, ktorí sa k nemu pripojili, ohlasovali druhý príchod Božieho Syna.“ Early Writings, 229.

Haskel even identifies that during the history of Pergamos, (the third church representing the compromise of Christianity with idolatry), the history of Sardis, the fifth church was repeated.

Haskel dokonca poukazuje na to, že počas dejín Pergama (tretieho zboru predstavujúceho kompromis kresťanstva s modlárstvom) sa opakovali dejiny Sárd, piateho zboru.

> “There was a time in the history of Pergamos, when Christianity thought Paganism was dead; but in reality, the religion which was apparently vanquished, had conquered. Paganism baptized, stepped into the church. In the days of Sardis this history was repeated.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75, 76.

> „V dejinách Pergama bol čas, keď sa kresťanstvo domnievalo, že pohanstvo je mŕtve; no v skutočnosti náboženstvo, ktoré sa zdanlivo javilo ako porazené, zvíťazilo. Pokrstené pohanstvo vstúpilo do cirkvi. V časoch Sard sa tieto dejiny zopakovali.“ Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 75, 76.

Sardis was the church of the Reformation that woke up and protested against the satanic fallacies of the papacy, but before their work was finished, they had already began returning to Rome. They thought as did the church of Pergamos that papalism was dead, but in reality, it was still living. Haskell also identifies that upon the remnant church shines “the accumulated rays of all past ages.”

Sardis bol cirkev reformácie, ktorá sa prebudila a protestovala proti satanským klamstvám pápežstva, no ešte skôr, ako bolo jej dielo dokončené, už sa začala vracať do Ríma. Myslela si, podobne ako cirkev v Pergame, že pápežstvo je mŕtve, no v skutočnosti bolo stále živé. Haskell tiež uvádza, že na cirkev ostatku žiaria „nahromadené lúče všetkých minulých vekov“.

> “Upon this last church—the remnant,—shine the accumulated rays of all past ages.” Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

> „Na túto poslednú cirkev — ostatok — dopadajú sústredené lúče všetkých minulých vekov.“ Stephen N. Haskell, Story of the Seer of Patmos, 69.

I am not suggesting that Haskell recognized that the progressive history represented by the seven churches, was also fulfilled in the history of ancient Israel, but he certainly upholds that truth when he writes that “the accumulated rays of all past ages” “shine” upon “the last church.” Ancient Israel is included in the “rays of” “past ages.” And though he upholds the principles necessary to recognize the symbolism of the seven churches in ancient Israel’s history, I am uncertain how deeply he recognized the parallels represented in those symbols. I am also certain he did not recognize an even more important aspect of the histories represented by the seven churches, an aspect we are leading to.

Netvrdím, že Haskell rozpoznal, že postupné dejiny predstavované siedmimi cirkvami sa naplnili aj v dejinách starovekého Izraela, no keď píše, že „nahromadené lúče všetkých minulých vekov“ „žiaria“ na „poslednú cirkev“, túto pravdu nepochybne potvrdzuje. Staroveký Izrael je zahrnutý medzi „lúče“ „minulých vekov“. A hoci zastáva zásady nevyhnutné na rozpoznanie symboliky siedmich cirkví v dejinách starovekého Izraela, nie som si istý, do akej hĺbky rozpoznal paralely vyjadrené v týchto symboloch. Som si tiež istý, že nerozpoznal ešte dôležitejší aspekt dejín predstavovaných siedmimi cirkvami, aspekt, ku ktorému smerujeme.

We will address this truth in our next article.

Tejto pravde sa budeme venovať v našom nasledujúcom článku.

Back to Articles