Article

# What is Truth? - Number Four

Čo je pravda? – Číslo štyri

Let not Your Heart be Troubled

Nech sa vaše srdce neznepokojuje

Author

Jeff Pippenger

Published

September 9, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

At the beginning of Millerite history in 1798, the vision of the Ulai River in the book of Daniel was unsealed, producing an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers. The Ulai vision represents the internal message for God’s people as represented by the seven churches of Revelation chapters two and three. At the end of the prophetic history that began in 1798, at the Exeter camp meeting from August 12–17, 1844, the message of the Midnight Cry was unsealed when the Lion of the tribe of Judah removed His hand from a hidden truth, which produced an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers.

Na začiatku milleritských dejín v roku 1798 bolo odkryté videnie o rieke Ulaj v knihe Daniel, čo spôsobilo vzrast poznania, ktorý skúšal a zjavoval dve triedy uctievačov. Videnie o Ulaji predstavuje vnútorné posolstvo pre Boží ľud, znázornený siedmimi cirkvami v druhej a tretej kapitole knihy Zjavenie. Na konci prorockých dejín, ktoré sa začali v roku 1798, na táborovom zhromaždení v Exeteri od 12. do 17. augusta 1844, bolo odkryté posolstvo Polnočného volania, keď Lev z kmeňa Júdovho odňal svoju ruku zo skrytej pravdy, čo spôsobilo vzrast poznania, ktorý skúšal a zjavoval dve triedy uctievačov.

In 1989, when, as described in Daniel eleven, verse forty, the countries representing the former Soviet Union were swept away by the papacy and the United States, the vision of the Hiddekel River in the book of Daniel was unsealed, producing an increase of knowledge that tested and manifested two classes of worshippers. The Hiddekel vision represents the external message of the enemies of God’s people as represented by the seven seals in the book of Revelation. At the end of the prophetic history that began in 1989, beginning in the last couple of weeks of July, 2023, the Lion of the tribe of Judah began the process of unsealing the message of the Midnight Cry by removing His hand from a hidden truth, which is producing an increase of knowledge that is testing and will ultimately manifest two classes of worshippers among God’s people.

V roku 1989, keď boli, ako je opísané v Danielovi jedenástej kapitole, vo verši štyridsať, krajiny predstavujúce bývalý Sovietsky zväz zmietnuté pápežstvom a Spojenými štátmi, videnie rieky Hiddekel v knihe Daniel bolo odpečatené, čím nastal nárast poznania, ktorý skúšal a zjavoval dve triedy uctievačov. Videnie Hiddekelu predstavuje vonkajšie posolstvo nepriateľov Božieho ľudu, ako je znázornené siedmimi pečaťami v knihe Zjavenie. Na konci prorockých dejín, ktoré sa začali v roku 1989, počnúc poslednými niekoľkými týždňami júla 2023, Lev z pokolenia Júdovho začal proces odpečaťovania posolstva Polnočného volania tým, že odňal svoju ruku zo skrytej pravdy, čo spôsobuje nárast poznania, ktorý skúša a napokon zjaví dve triedy uctievačov medzi Božím ľudom.

In the first verse of John chapter fourteen, Christ encourages the disciples to let not their hearts be troubled.

V prvom verši štrnástej kapitoly Jánovho evanjelia Kristus povzbudzuje učeníkov, aby sa ich srdcia nestrachovali.

> Let not your heart be troubled: ye believe in God, believe also in me. John 14:1.

> Nech sa vaše srdce neznepokojuje: veríte v Boha, verte aj vo mňa. Ján 14,1.

Within hours Christ was arrested and shortly thereafter He was crucified, buried and resurrected. After ascending to the Father, He returned to His disciples.

V priebehu niekoľkých hodín bol Kristus zatknutý a krátko nato bol ukrižovaný, pochovaný a vzkriesený. Po svojom vystúpení k Otcovi sa vrátil k svojim učeníkom.

> And as they thus spake, Jesus himself stood in the midst of them, and saith unto them, Peace be unto you. But they were terrified and affrighted, and supposed that they had seen a spirit. And he said unto them, Why are ye troubled? and why do thoughts arise in your hearts? Luke 24:36–38.

> A kým o tom hovorili, sám Ježiš sa postavil uprostred nich a povedal im: Pokoj vám. No oni sa preľakli a naplnil ich strach, domnievajúc sa, že vidia ducha. I povedal im: Prečo ste znepokojení a prečo vám v srdciach vznikajú také myšlienky? Lukáš 24:36–38.

The first disappointment in a reform line occurs when God’s people forget a previously revealed truth. The disciples had forgotten what Jesus had told them less than a week before their fear and disappointment was manifested at the crisis of the cross. The first disappointment is followed by a time of tarrying, which in the parable of the ten virgins is represented by the absence of the Bridegroom. Jesus had directly told the disciples He was going to His Father but would be back. The foreknowledge He had provided the disciples did not prevent them from being overwhelmed by the crisis. In the context of the parable of the ten virgins, a crisis is where character is manifested, but never developed. Jesus had chosen and ordained the disciples, and he told them that very truth before the crisis.

Prvé sklamanie v reformnej línii nastáva vtedy, keď Boží ľud zabudne na predtým zjavenú pravdu. Učeníci zabudli na to, čo im Ježiš povedal necelý týždeň predtým, než sa ich strach a sklamanie prejavili v kríze kríža. Po prvom sklamaní nasleduje čas meškania, ktorý je v podobenstve o desiatich pannách znázornený neprítomnosťou Ženícha. Ježiš učeníkom priamo povedal, že ide k svojmu Otcovi, ale sa vráti. Predzvesť, ktorú Ježiš učeníkom poskytol, im nezabránila, aby ich kríza nepremohla. V kontexte podobenstva o desiatich pannách je kríza miestom, kde sa charakter prejavuje, ale nikdy nevytvára. Ježiš si učeníkov vyvolil a ustanovil a túto pravdu im povedal ešte pred krízou.

> Ye have not chosen me, but I have chosen you, and ordained you, that ye should go and bring forth fruit, and that your fruit should remain: that whatsoever ye shall ask of the Father in my name, he may give it you. John 15:16.

> Nie vy ste si vyvolili mňa, ale ja som si vyvolil vás a ustanovil som vás, aby ste išli a prinášali ovocie a aby vaše ovocie zostalo; aby vám Otec dal všetko, o čo ho budete prosiť v mojom mene. Ján 15,16.

Yet even though they were chosen, it did not prevent them from being overwhelmed by the crisis.

Predsa ani to, že boli vyvolení, im nezabránilo, aby ich kríza premohla.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> „Charakter sa odhaľuje v kríze. Keď zaznel o polnoci naliehavý hlas: ‚Hľa, ženích prichádza; vyjdite mu v ústrety,‘ spiace panny sa prebudili zo svojho spánku a ukázalo sa, kto sa na túto udalosť pripravil. Obe skupiny boli zastihnuté nepripravené, ale jedna bola pripravená na túto naliehavú chvíľu a druhá sa ukázala bez prípravy. Charakter sa odhaľuje okolnosťami. Mimoriadne situácie vyjavujú pravú povahu charakteru. Nejaké náhle a neočakávané nešťastie, zármutok alebo kríza, nejaká nečakaná choroba alebo úzkosť, niečo, čo privedie dušu tvárou v tvár smrti, odhalí skutočné vnútro charakteru. Vyjde najavo, či je, alebo nie je, prítomná skutočná viera v zasľúbenia slova Božieho. Vyjde najavo, či je duša podopieraná milosťou, či je v nádobe s lampou olej.“

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> „Časy skúšky prichádzajú na všetkých. Ako sa správame pod Božou skúškou a preverovaním? Zhasínajú naše lampy? Alebo ich naďalej udržiavame horieť? Sme pripravení na každú mimoriadnu situáciu svojím spojením s Tým, ktorý je plný milosti a pravdy? Päť múdrych panien nemohlo odovzdať svoj charakter piatim nerozumným pannám. Charakter si musíme vytvoriť my sami ako jednotlivci.“ Review and Herald, 17. októbra 1895.

The Revelation of Jesus Christ that is identified in the first verses of the book of Revelation is the final warning message to the church and thereafter to the world. That revelation is unsealed just before the close of probation by the Lion of the tribe of Judah who has been identified in Revelation chapter five as the only one who is worthy to open the book that was sealed.

Zjavenie Ježiša Krista, ktoré je označené v prvých veršoch knihy Zjavenia, je posledným výstražným posolstvom cirkvi a potom svetu. Toto zjavenie je odpečatené tesne pred ukončením času milosti Levom z pokolenia Júdovho, ktorý bol v piatej kapitole Zjavenia označený ako jediný, ktorý je hoden otvoriť knihu, ktorá bola zapečatená.

> And one of the elders saith unto me, Weep not: behold, the Lion of the tribe of Juda, the Root of David, hath prevailed to open the book, and to loose the seven seals thereof. Revelation 5:5.

> A jeden zo starších mi povedal: Neplač; hľa, Lev z kmeňa Júdu, Koreň Dávidov, zvíťazil, aby otvoril knihu a rozlomil jej sedem pečatí. Zjavenie 5,5.

The Lion of the tribe of Judah is also the “root of David,” and He is also “the son of David” and He is also the Lord of David. The connection represented by the Lion of the tribe of Judah identifies that when the Lion of the tribe of Judah seals or unseals a truth, he does so by employing the rule of first mention, that identifies the end of a thing by the beginning of a thing as represented by Jesus as the “root of David.” When a truth is unsealed at ‘a’ time of the end, a purification process is initiated as represented in Daniel twelve.

Lev z Júdskeho kmeňa je zároveň „koreňom Dávidovým“ a zároveň „synom Dávidovým“ a zároveň Dávidovým Pánom. Súvislosť vyjadrená Levom z Júdskeho kmeňa ukazuje, že keď Lev z Júdskeho kmeňa zapečaťuje alebo odpečaťuje nejakú pravdu, robí to uplatnením zásady prvého zmienenia, ktorá určuje koniec veci podľa začiatku veci, ako je to predstavené v Ježišovi ako „koreni Dávidovom“. Keď je nejaká pravda odpečatená v ‘čase’ konca, začína sa proces očisťovania, ako je to znázornené v dvanástej kapitole Daniela.

> “It was the Lion of the tribe of Judah who unsealed the book and gave to John the revelation of what should be in these last days. Daniel stood in his lot to bear his testimony, which was sealed until the time of the end, when the first angel’s message should be proclaimed to our world. These matters are of infinite importance in these last days, but while ‘many shall be purified, and made white, and tried,’ ‘the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand.’” Manuscript Releases, volume 18, 14, 15.

> „Bol to Lev z kmeňa Júdovho, kto odpečatil knihu a dal Jánovi zjavenie o tom, čo sa má diať v týchto posledných dňoch. Daniel stál na svojom mieste, aby niesol svoje svedectvo, ktoré bolo zapečatené až do času konca, keď malo byť nášmu svetu zvestované posolstvo prvého anjela. Tieto veci majú v týchto posledných dňoch nekonečný význam, ale zatiaľ čo ‚mnohí budú očistení, obielení a vyskúšaní,‘ ‚bezbožní budú páchať bezbožnosť a nikto z bezbožných neporozumie.‘“ Manuscript Releases, zväzok 18, 14, 15.

The work of Jesus as the Lion of the tribe of Judah is of infinite importance, but “none” of the “wicked shall understand” his work or the message that is unsealed.

Dielo Ježiša ako Leva z kmeňa Júdovho má nekonečný význam, ale „nijaký“ z „bezbožných nepochopí“ jeho dielo ani posolstvo, ktoré je odpečatené.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> A on povedal: Choď svojou cestou, Daniel, lebo tieto slová sú uzavreté a zapečatené až do času konca. Mnohí budú očistení, vybielení a skúšaní; bezbožní si však budú počínať bezbožne, a nikto z bezbožných neporozumie; múdri však porozumejú. Daniel 12, 9. 10.

The testing process is represented by three steps; “purified, made white, and tried.” These three steps represent the three steps of “the everlasting gospel,” which in the first angel’s message is represented as fear God (purified), give him glory (made white) for the hour of His judgment is come (tried). Those three steps are the ‘truth,’ as represented by the first letter, thirteenth letter and last letter of the Hebrew alphabet and when those letters are brought together in that order, the Hebrew word “truth” is created.

Proces skúšania je znázornený tromi krokmi: „očistení, vybielení a skúšaní“. Tieto tri kroky predstavujú tri kroky „večného evanjelia“, ktoré je v posolstve prvého anjela vyjadrené ako: bojte sa Boha (očistení), vzdajte Mu slávu (vybielení), lebo prišla hodina Jeho súdu (skúšaní). Tieto tri kroky sú „pravdou“, ako to predstavuje prvé písmeno, trináste písmeno a posledné písmeno hebrejskej abecedy, a keď sa tieto písmená spoja v tomto poradí, vznikne hebrejské slovo „pravda“.

Those three steps are the ‘way,’ for God’s way, according to Asaph in Psalms 77:13 is in the sanctuary where in the courtyard a sinner is purified by the shedding of blood. The blood is thereafter taken into the holy place which represents sanctification which is the process of being “made white.”

Tieto tri kroky sú „cestou“, lebo Božia cesta je podľa Asafa v Žalme 77:13 vo svätyni, kde je hriešnik na nádvorí očisťovaný preliatím krvi. Krv je potom vnášaná do svätého miesta, ktoré predstavuje posvätenie, čo je proces „zbelenia“.

> And one of the elders answered, saying unto me, What are these which are arrayed in white robes? and whence came they? And I said unto him, Sir, thou knowest. And he said to me, These are they which came out of great tribulation, and have washed their robes, and made them white in the blood of the Lamb. Revelation 7:13, 14.

> A jeden zo starších prehovoril ku mne a povedal: Kto sú títo, odetí v bielom rúchu, a odkiaľ prišli? A povedal som mu: Pane, ty vieš. A povedal mi: Toto sú tí, ktorí prišli z veľkého súženia a oprali svoje rúcha a zbielili ich v krvi Baránka. Zjavenie 7:13, 14.

The justified and sanctified sinner is then prepared to be “tried” in the judgment represented by the Most Holy Place. Jesus is the “way”, the “truth” and the “life”. The way is the beginning, the truth is the middle and the life is the end. If we are purified by the first step, we are on the way, which is the path of the justified.

Ospravedlnený a posvätený hriešnik je potom pripravený byť „skúšaný“ na súde, ktorý predstavuje Najsvätejšie miesto. Ježiš je „cesta“, „pravda“ a „život“. Cesta je začiatok, pravda je stred a život je koniec. Ak sme očistení prvým krokom, sme na ceste, ktorá je cestou ospravedlnených.

> But the path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day. Proverbs 4:18.

> Ale chodník spravodlivých je ako žiarivé svetlo, ktoré svieti čoraz viac až do bieleho dňa. Príslovia 4,18.

The second step is the manifestation of righteousness that is accomplished by His truth, for His Word is truth.

Druhým krokom je zjavenie spravodlivosti, ktoré sa uskutočňuje prostredníctvom Jeho pravdy, lebo Jeho Slovo je pravda.

> Sanctify them through thy truth: thy word is truth. John 17:17.

> Posväť ich svojou pravdou: tvoje slovo je pravda. Ján 17,17.

Those justified are represented by step one, the sanctified are represented by step two. The first two steps prepare those who are justified and sanctified to enter into judgment and receive eternal life. Jesus is the way, the truth and the life.

Tí, ktorí sú ospravedlnení, sú znázornení prvým stupňom; tí, ktorí sú posvätení, sú znázornení druhým stupňom. Prvé dva stupne pripravujú tých, ktorí sú ospravedlnení a posvätení, aby vstúpili do súdu a prijali večný život. Ježiš je cesta, pravda a život.

> “Righteousness within is testified to by righteousness without. He who is righteous within is not hard-hearted and unsympathetic, but day by day he grows into the image of Christ, going on from strength to strength. He who is being sanctified by the truth will be self-controlled, and will follow in the footsteps of Christ until grace is lost in glory. The righteousness by which we are justified is imputed; the righteousness by which we are sanctified is imparted. The first is our title to heaven, the second is our fitness for heaven.” Review and Herald, June 4, 1895.

> „Spravodlivosť vo vnútri je dosvedčovaná spravodlivosťou navonok. Ten, kto je spravodlivý vo vnútri, nie je tvrdého srdca ani bez súcitu, ale zo dňa na deň vrastá do obrazu Krista a postupuje od sily k sile. Ten, kto je posväcovaný pravdou, bude sebaovládaný a bude kráčať v Kristových šľapajach, až kým sa milosť nestratí v sláve. Spravodlivosť, ktorou sme ospravedlnení, je nám pripočítaná; spravodlivosť, ktorou sme posväcovaní, je nám udeľovaná. Prvá je naším nárokom na nebo, druhá je našou spôsobilosťou pre nebo.“ Review and Herald, 4. júna 1895.

John chapter fourteen through chapter seventeen repeatedly addresses the issues of the disciple’s reaction when Christ leaves them to go to His Father. He promises to return, and he understood, (though the disciples did not), that the soon-coming crisis would produce a profound disappointment. Woven into the four chapters is the identification and definition of the Holy Spirit as the “Comforter.” The Holy Spirit is identified four times as the “Comforter” in the gospel of John, and once in first John, but there the word is translated as “advocate.” It is located nowhere else in the New Testament.

Štrnásta až sedemnásta kapitola Jánovho evanjelia sa opakovane zaoberá otázkami reakcie učeníkov na to, keď ich Kristus opustí a odíde k svojmu Otcovi. Sľubuje, že sa vráti, a rozumel, (hoci učeníci nie), že čoskoro prichádzajúca kríza prinesie hlboké sklamanie. Týmito štyrmi kapitolami je pretkané označenie a vymedzenie Ducha Svätého ako „Tešiteľa“. Duch Svätý je v Jánovom evanjeliu štyrikrát označený ako „Tešiteľ“ a raz v Prvom Jánovom liste, no tam je toto slovo preložené ako „zástanca“. Nikde inde v Novej zmluve sa nenachádza.

The Old Testament has a Hebrew word that has been translated as “comforter” in Ecclesiastes four verse one and in Lamentations chapter one verses nine and sixteen. All three of those references identify that oppressors have oppressed God’s people and they have no comforter to support them in the distress and disappointment they find themselves in.

Stará zmluva obsahuje hebrejské slovo, ktoré bolo preložené ako „tešiteľ“ v Kazateľovi 4,1 a v Nárekoch 1,9 a 16. Všetky tri tieto odkazy poukazujú na to, že utláčatelia utláčali Boží ľud a ten nemá tešiteľa, ktorý by ho podoprel v súžení a sklamaní, v ktorých sa nachádza.

The identification of the Holy Spirit as the “Comforter” is placed in the passage that Jesus is seeking to prepare the disciples for the great disappointment that lies just hours ahead. In that context He emphasizes that even in His absence the Holy Spirit will be present to provide them with comfort. In identifying the Holy Spirit in the context of the Comforter, Jesus specifies the characteristics of the work that the Comforter will accomplish.

Označenie Svätého Ducha ako „Tešiteľa“ je zasadené do pasáže, v ktorej sa Ježiš usiluje pripraviť učeníkov na veľké sklamanie, ktoré ich čaká už o niekoľko hodín. V tomto kontexte zdôrazňuje, že aj v Jeho neprítomnosti bude Svätý Duch prítomný, aby im poskytoval útechu. Tým, že Ježiš označuje Svätého Ducha v súvislosti s Tešiteľom, určuje charakteristiky diela, ktoré Tešiteľ vykoná.

Jesus’ repeated references of His departure and return, places that very subject at the top of the list in terms of the primary theme of the passage.

Ježišove opakované odkazy na svoj odchod a návrat stavajú práve túto tému na samý vrchol zoznamu, pokiaľ ide o hlavný motív tohto úseku.

John 14:2–4, 18, 19, 28, 16:5–7, 10, 28, 17:11–13 are verses that directly address the tarrying time in the parable of the ten virgins. Included with the previous verses is the following passage that through repetition emphasizes the tarrying time, for “the Lord does not repeat things that are of no great consequence.”

Ján 14:2–4, 18, 19, 28, 16:5–7, 10, 28, 17:11–13 sú verše, ktoré sa priamo zaoberajú časom meškania v podobenstve o desiatich pannách. K predchádzajúcim veršom patrí aj nasledujúca pasáž, ktorá opakovaním zdôrazňuje čas meškania, lebo „Pán neopakuje veci, ktoré nie sú veľmi dôležité.“

> A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me, because I go to the Father. Then said some of his disciples among themselves, What is this that he saith unto us, A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me: and, Because I go to the Father? They said therefore, What is this that he saith, A little while? we cannot tell what he saith. Now Jesus knew that they were desirous to ask him, and said unto them, Do ye inquire among yourselves of that I said, A little while, and ye shall not see me: and again, a little while, and ye shall see me? Verily, verily, I say unto you, That ye shall weep and lament, but the world shall rejoice: and ye shall be sorrowful, but your sorrow shall be turned into joy. A woman when she is in travail hath sorrow, because her hour is come: but as soon as she is delivered of the child, she remembereth no more the anguish, for joy that a man is born into the world. And ye now therefore have sorrow: but I will see you again, and your heart shall rejoice, and your joy no man taketh from you. John 16:16–22.

> Ešte máličko, a neuvidíte ma; a opäť ešte máličko, a uvidíte ma, lebo idem k Otcovi. Vtedy si niektorí z jeho učeníkov hovorili medzi sebou: Čo je to, čo nám hovorí: Ešte máličko, a neuvidíte ma; a opäť ešte máličko, a uvidíte ma; a: Lebo idem k Otcovi? Hovorili teda: Čo je to, čo hovorí: Ešte máličko? Nevieme, čo hovorí. Ježiš poznal, že sa ho chcú opýtať, a povedal im: Dopytujete sa medzi sebou na to, že som povedal: Ešte máličko, a neuvidíte ma; a opäť ešte máličko, a uvidíte ma? Veru, veru, hovorím vám, že vy budete plakať a nariekať, ale svet sa bude radovať; a vy budete zarmútení, ale váš zármutok sa obráti na radosť. Žena, keď rodí, má zármutok, pretože prišla jej hodina; ale len čo porodí dieťa, už viacej nepamätá na úzkosť pre radosť, že sa na svet narodil človek. Aj vy teda máte teraz zármutok; ale zase vás uvidím a vaše srdce sa bude radovať, a vašej radosti vám nikto nevezme. Ján 16:16–22.

At least twenty-one verses in chapter fourteen through chapter seventeen identify the period of time in which the disciples would need to wait for Christ to return. That period of time would begin at Christ’s death and continue until His return from His Father. The time they were to wait for His return symbolizes the tarrying time in the parable of the ten virgins. As with Luke’s account of the disciples of Emmaus, the disappointment of the cross is prophetically typifying the beginning of the tarrying time that follows the first disappointment.

Najmenej dvadsaťjeden veršov v štrnástej až sedemnástej kapitole označuje časové obdobie, v ktorom by učeníci museli čakať na Kristov návrat. Toto časové obdobie by sa začalo Kristovou smrťou a pokračovalo až do Jeho návratu od Jeho Otca. Čas, počas ktorého mali čakať na Jeho návrat, symbolizuje čas meškania v podobenstve o desiatich pannách. Tak ako v Lukášovom podaní o emauzských učeníkoch, aj sklamanie z kríža prorocky predobrazuje začiatok času meškania, ktorý nasleduje po prvom sklamaní.

In the first passage of the first book of the Bible we find the creation story and we recognize the three persons of the heavenly trio. In the first passage of the last book of the Bible we find the three persons of the heavenly trio. In the four chapters we are considering we find the three persons of the heavenly trio. Recognizing this fact allows us to lay John’s four chapters over the prophetic line of Genesis chapter one verse one through to chapter two verse three and over Revelation chapter one verses one through eleven.

V prvom úseku prvej knihy Biblie nachádzame správu o stvorení a rozpoznávame tri osoby nebeskej trojice. V prvom úseku poslednej knihy Biblie nachádzame tri osoby nebeskej trojice. V štyroch kapitolách, ktoré skúmame, nachádzame tri osoby nebeskej trojice. Uznanie tejto skutočnosti nám umožňuje položiť Jánove štyri kapitoly na prorockú líniu od 1. kapitoly, 1. verša knihy Genezis až po 2. kapitolu, 3. verš, a na Zjavenie 1,1–11.

In the passage Jesus says to Thomas that if a person has seen Jesus, they have seen the Father. The passage also identifies that Christ is the one who comforted the disciples by his presence, but that when he leaves, He would send “another” “comforter.” The Holy Spirit is the comforter, but Christ was also the comforter.

V danom úryvku Ježiš hovorí Tomášovi, že ak niekto videl Ježiša, videl Otca. Úryvok zároveň uvádza, že Kristus je ten, ktorý svojou prítomnosťou potešoval učeníkov, no keď odíde, pošle „iného“ „Tešiteľa“. Duch Svätý je Tešiteľ, ale aj Kristus bol Tešiteľom.

> If ye had known me, ye should have known my Father also: and from henceforth ye know him, and have seen him. Philip saith unto him, Lord, show us the Father, and it sufficeth us. Jesus saith unto him, Have I been so long time with you, and yet hast thou not known me, Philip? he that hath seen me hath seen the Father; and how sayest thou then, Show us the Father? John 14:7–9.

> Keby ste boli poznali mňa, boli by ste poznali aj môjho Otca; a odteraz ho poznáte a videli ste ho. Filip mu povedal: Pane, ukáž nám Otca, a to nám postačí. Ježiš mu povedal: Taký dlhý čas som s vami, a nepoznal si ma, Filip? Kto videl mňa, videl Otca; a ako teda hovoríš: Ukáž nám Otca? Ján 14:7–9.

Thomas represents those in Adventism that refuse to see the testimony of the relationship of the heavenly trio, in spite of the fact that they probably have read the testimonies which uphold that truth over and over.

Tomáš predstavuje tých v adventizme, ktorí odmietajú vidieť svedectvo o vzťahu nebeskej trojice, napriek tomu, že pravdepodobne čítali svedectvá potvrdzujúce túto pravdu znova a znova.

> And I will pray the Father, and he shall give you another Comforter, that he may abide with you forever; Even the Spirit of truth; whom the world cannot receive, because it seeth him not, neither knoweth him: but ye know him; for he dwelleth with you, and shall be in you. I will not leave you comfortless: I will come to you. Yet a little while, and the world seeth me no more; but ye see me: because I live, ye shall live also. John 14:16–19.

> A ja budem prosiť Otca, a dá vám iného Tešiteľa, aby zostal s vami naveky; totiž Ducha pravdy, ktorého svet nemôže prijať, pretože ho nevidí ani nepozná; ale vy ho poznáte, lebo prebýva u vás a bude vo vás. Nenechám vás ako siroty: prídem k vám. Ešte málo, a svet ma viac neuvidí; ale vy ma uvidíte: pretože ja žijem, aj vy budete žiť. Ján 14:16–19.

If we have seen Jesus, we have seen the Father. Jesus is the “Comforter” and the Holy Spirit is “another Comforter.” If we have seen Jesus, we have seen the Father and we have seen the Comforter. Of the five times the word comforter is used in the Bible, they are all employed by the apostle John. In the fifth reference the word is translated as “advocate.”

Ak sme videli Ježiša, videli sme Otca. Ježiš je „Tešiteľ“ a Duch Svätý je „iný Tešiteľ“. Ak sme videli Ježiša, videli sme Otca a videli sme Tešiteľa. Zo všetkých piatich prípadov, keď je v Biblii použité slovo tešiteľ, ich všetky používa apoštol Ján. V piatom prípade je toto slovo preložené ako „obhajca“.

> My little children, these things write I unto you, that ye sin not. And if any man sin, we have an advocate with the Father, Jesus Christ the righteous. 1 John 2:1.

> Moje dietky, toto vám píšem, aby ste nehrešili. Ale ak niekto zhreší, máme u Otca obhajcu, Ježiša Krista spravodlivého. 1. Jánov 2,1.

If any man sin, we have a Comforter, Jesus Christ the righteous. An advocate is one who intercedes in behalf of the sinner. Paul identifies Jesus’ work as our advocate.

Ak niekto zhreší, máme Tešiteľa, Ježiša Krista spravodlivého. Obhajca je ten, kto sa prihovára v prospech hriešnika. Pavol označuje Ježišovo dielo ako dielo nášho obhajcu.

> Who is he that condemneth? It is Christ that died, yea rather, that is risen again, who is even at the right hand of God, who also maketh intercession for us. Romans 8:34.

> Ktože je ten, kto odsudzuje? Kristus Ježiš je ten, ktorý zomrel, ba čo viac, ktorý aj vstal z mŕtvych, ktorý je aj po pravici Boha, ktorý sa aj prihovára za nás. Rimanom 8,34.

Jesus is the sinner’s advocate, which includes that He is the comforter. In the same chapter Paul had previously identified that the Holy Spirit also makes intercession for us.

Ježiš je obhajcom hriešnika, čo zahŕňa aj to, že je Tešiteľom. V tej istej kapitole Pavol už predtým uviedol, že aj Duch Svätý sa za nás prihovára.

> Likewise the Spirit also helpeth our infirmities: for we know not what we should pray for as we ought: but the Spirit itself maketh intercession for us with groanings which cannot be uttered. And he that searcheth the hearts knoweth what is the mind of the Spirit, because he maketh intercession for the saints according to the will of God. Romans 8:26, 27.

> Takisto aj Duch prichádza na pomoc našim slabostiam; lebo nevieme, za čo sa máme modliť, ako sa patrí; ale sám Duch sa prihovára za nás nevysloviteľnými vzdychaniami. A ten, ktorý skúma srdcia, vie, aké je zmýšľanie Ducha, pretože sa prihovára za svätých podľa Božej vôle. Rimanom 8:26, 27.

Jesus and the Holy Spirit are both identified as the Comforter, and therefore they are both advocates that make intercession for us. The three persons of the heavenly trio are all represented in the passage of John we are considering, and when brought together with the first testimony of the first book of the Bible and the first testimony of the last book of the Bible the light concerning the relationship and work of the three persons of the godhead is magnified.

Ježiš aj Duch Svätý sú obaja označení ako Tešiteľ, a preto sú obaja príhovorcami, ktorí sa za nás prihovárajú. V úseku z Evanjelia podľa Jána, o ktorom uvažujeme, sú zastúpené všetky tri osoby nebeského trojjedinstva, a keď sa tento úsek spojí s prvým svedectvom prvej knihy Biblie a s prvým svedectvom poslednej knihy Biblie, svetlo týkajúce sa vzťahu a diela troch osôb Božstva sa zväčšuje.

> “The Father cannot be described by the things of earth. The Father is all the fullness of the Godhead bodily, and is invisible to mortal sight. The Son is all the fullness of the Godhead manifested. The word of God declares Him to be ‘the express image of His person.’ ‘God so loved the world that He gave His only begotten Son, that whosoever believeth in Him should not perish, but have everlasting life.’ Here is shown the personality of the Father.

> „Otca nemožno opísať vecami zeme. Otec je celou plnosťou Božstva telesne a je neviditeľný pre smrteľný zrak. Syn je celou plnosťou zjaveného Božstva. Božie slovo o Ňom vyhlasuje, že je ‚výslovným obrazom Jeho osoby‘. ‚Lebo Boh tak miloval svet, že dal svojho jednorodeného Syna, aby nikto, kto verí v Neho, nezahynul, ale mal večný život.‘ Tu je zjavná osobnosť Otca.“

> “The Comforter that Christ promised to send after He ascended to heaven, is the Spirit in all the fullness of the Godhead, making manifest the power of divine grace to all who receive and believe in Christ as a personal Saviour. There are three living persons of the heavenly trio. In the name of these three powers,—the Father, the Son, and the Holy Ghost, those who receive Christ by living faith are baptized, and these powers will cooperate with the obedient subjects of heaven in their efforts to live the new life in Christ.

> „Tešiteľ, ktorého Kristus zasľúbil poslať po svojom nanebovstúpení, je Duch vo všetkej plnosti Božstva, zjavujúci moc božskej milosti všetkým, ktorí prijímajú a veria v Krista ako v osobného Spasiteľa. V nebeskej trojici sú tri živé osoby. V mene týchto troch mocností — Otca, Syna a Ducha Svätého — sú krstení tí, ktorí prijímajú Krista živou vierou, a tieto mocnosti budú spolupracovať s poslušnými poddanými neba v ich úsilí žiť nový život v Kristovi.“

> “What is the sinner to do?—Believe in Christ. He is Christ’s property, bought with the blood of the Son of God. Through test and trial the Saviour redeemed human beings from the slavery of sin. What then must we do to be saved from sin?—Believe on the Lord Jesus Christ as the sin-pardoning Saviour. He who confesses his sin and humbles his heart will receive forgiveness. Jesus is the sin-pardoning Saviour as well as the only begotten Son of the infinite God. The pardoned sinner is reconciled to God through Jesus Christ our Deliverer from sin. Keeping in the path of holiness, he is a subject of the grace of God. There is brought to him full salvation, joy, and peace, and the true wisdom that comes from God.

> „Čo má hriešnik robiť? — Veriť v Krista. Je vlastníctvom Krista, vykúpeným krvou Božieho Syna. Prostredníctvom skúšok a utrpenia Spasiteľ vykúpil ľudské bytosti z otroctva hriechu. Čo teda máme robiť, aby sme boli spasení od hriechu? — Veriť v Pána Ježiša Krista ako v Spasiteľa odpúšťajúceho hriech. Ten, kto vyznáva svoj hriech a pokoruje svoje srdce, prijme odpustenie. Ježiš je Spasiteľ odpúšťajúci hriech, ako aj jednorodený Syn nekonečného Boha. Odpustený hriešnik je zmierený s Bohom skrze Ježiša Krista, nášho Vysloboditeľa od hriechu. Keď zotrváva na ceste svätosti, je poddaným milosti Božej. Je mu prinášaná plná spása, radosť a pokoj i pravá múdrosť, ktorá pochádza od Boha.“

> “Faith in the atoning blood of Jesus Christ is the assurance of pardon. Christ can cleanse away all sin. Simple reliance on that power day by day will give the human agent keen wisdom to discern what will keep the soul in these last days from the bondage of sin. By faith and prayer, through the knowledge of Christ, he is to work out his own salvation.

> „Viera v zmierujúcu krv Ježiša Krista je zárukou odpustenia. Kristus môže očistiť od každého hriechu. Jednoduché spoliehanie sa na túto moc deň čo deň dá ľudskému činiteľovi prenikavú múdrosť rozpoznať, čo v týchto posledných dňoch uchráni dušu od otroctva hriechu. Vierou a modlitbou, prostredníctvom poznania Krista, má uskutočňovať svoju vlastnú spásu.“

> “The Holy Spirit recognizes and guides us into all truth. God has given His only begotten Son, that whosoever believeth in Him should not perish but have everlasting life. Christ is the sinner’s Saviour. Christ’s death has redeemed the sinner. This is our only hope. If we make a full surrender of self, and practice the virtues of Christ, we shall gain the prize of eternal life.

> „Duch Svätý nás poznáva a uvádza do všetkej pravdy. Boh dal svojho jednorodeného Syna, aby nikto, kto v Neho verí, nezahynul, ale mal večný život. Kristus je Spasiteľ hriešnika. Kristova smrť vykúpila hriešnika. Toto je naša jediná nádej. Ak sa úplne odovzdáme a budeme uskutočňovať Kristove cnosti, získame odmenu večného života.

> “‘He that believeth in the Son, hath the Father also.’ He who has continual faith in the Father and the Son has the Spirit also. The Holy Spirit is his comforter, and he never departs from the truth.” Bible Training School, March 1, 1906.

> „Kto verí v Syna, má aj Otca.“ Ten, kto má trvalú vieru v Otca i Syna, má aj Ducha. Duch Svätý je jeho Tešiteľom a nikdy sa neodchyľuje od pravdy.“ Bible Training School, 1. marca 1906.

Beyond the added light of the work and relationship of the heavenly trio, the identification of the heavenly trio in the passage provides a witness that these four chapters are to be aligned with the message that is now being unsealed by the Lion of the tribe of Judah.

Okrem pridaného svetla o diele a vzťahu nebeskej trojice poskytuje určenie nebeskej trojice v tomto úseku svedectvo, že tieto štyri kapitoly majú byť zosúladené s posolstvom, ktoré je teraz odpečaťované Levom z kmeňa Júdovho.

The witness in the story of the disciples of Emmaus, represents three testimonies that identify that the disappointment and tarrying times that followed the cross represents the disappointment and tarrying time that follows the first disappointment. There is another witness that upholds that the history represented in John’s four chapters represents the circumstances of the first disappointment.

Svedectvo v príbehu o emauzských učeníkoch predstavuje tri svedectvá, ktoré potvrdzujú, že sklamanie a čas meškania, ktoré nasledovali po kríži, predstavujú sklamanie a čas meškania, ktoré nasledujú po prvom sklamaní. Jestvuje aj ďalšie svedectvo, ktoré potvrdzuje, že dejiny znázornené v Jánových štyroch kapitolách predstavujú okolnosti prvého sklamania.

The final verse of the creation story that is the first truth mentioned in God’s Word ends with three words, and each of those words begin with one of the three letters that create the word truth, and they do so in the correct order. The creation story in Genesis begins with the words, “In the beginning” and it ends with the three words “God created and made.”

Posledný verš príbehu o stvorení, ktorý je prvou pravdou spomenutou v Božom Slove, sa končí tromi slovami a každé z týchto slov sa začína jedným z troch písmen, ktoré tvoria slovo pravda, a to v správnom poradí. Príbeh o stvorení v knihe Genezis sa začína slovami „Na počiatku“ a končí tromi slovami „Boh stvoril a učinil“.

The first letter of those three words when combined create the word truth. The creation story starts with the “beginning” and ends with the word symbolically represented by the letters that represent the Alpha and Omega. So too, in the opening passage of the last book of the Bible Jesus is twice identified as the Alpha and Omega, the beginning and ending, the first and the last. Those three letters which represent the Alpha and Omega provide still another witness that the passage in John must be brought together with the prophetic line at the beginning of Genesis and the prophetic line at the beginning of Revelation. That testimony is recognized within the description of the work of the Comforter. The work of the Comforter is the three-step work represented by those same three Hebrew letters. The signature of Alpha and Omega allows us to place these four chapters in the context of the message of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before probation closes.

Prvé písmeno tých troch slov, keď sa spoja, vytvára slovo pravda. Príbeh stvorenia sa začína „počiatkom“ a končí slovom symbolicky vyjadreným písmenami, ktoré predstavujú Alfu a Omegu. Takisto je Ježiš v úvodnej stati poslednej knihy Biblie dvakrát označený ako Alfa a Omega, počiatok i koniec, prvý i posledný. Tieto tri písmená, ktoré predstavujú Alfu a Omegu, poskytujú ešte ďalšie svedectvo, že stať v Jánovi musí byť spojená s prorockou líniou na začiatku Genezis a s prorockou líniou na začiatku Zjavenia. Toto svedectvo sa rozpoznáva v opise diela Tešiteľa. Dielo Tešiteľa je trojstupňové dielo predstavené tými istými tromi hebrejskými písmenami. Podpis Alfy a Omegy nám umožňuje zaradiť tieto štyri kapitoly do kontextu posolstva Zjavenia Ježiša Krista, ktoré je rozpečatené tesne pred uzavretím času milosti.

The seven thunders represent four specific waymarks (points in time) and three specific periods of time that begin with the waymark of the descent of an angel that is to lighten the earth with His glory. That waymark was a point in time. The second waymark (point in time) is the first disappointment, that ushers in the period of the tarrying time. The tarrying time leads to the third waymark (point in time) where a truth is unsealed and that produces a movement. The movement concludes at the fourth waymark (point in time) represented as judgment. Those four waymarks and the three periods of time each represent a thunder, totaling seven thunders. They also represent a four-three combination.

Sedem hromov predstavuje štyri konkrétne medzníky (časové body) a tri konkrétne časové obdobia, ktoré sa začínajú medzníkom zostúpenia anjela, ktorý má osvietiť zem svojou slávou. Tento medzník bol časovým bodom. Druhým medzníkom (časovým bodom) je prvé sklamanie, ktoré uvádza obdobie času meškania. Čas meškania vedie k tretiemu medzníku (časovému bodu), pri ktorom je odpečatená pravda, a to vyvoláva hnutie. Hnutie sa uzatvára pri štvrtom medzníku (časovom bode), predstavenom ako súd. Tieto štyri medzníky a tri časové obdobia predstavujú každý jeden hrom, spolu teda sedem hromov. Predstavujú tiež kombináciu štyri-tri.

In earlier articles we have identified that the pioneer understanding of the seven churches, the seven seals and the seven trumpets acknowledge a ‘four-three combination.’ The first four churches, seals and trumpets are distinct from the last three churches, seals and trumpets. The seven thunders represent four waymarks, but within those four waymarks are three periods of time. The divine combination of ‘four and three’ that in the book of Revelation is established upon three witnesses (churches, seals and trumpets), and those witnesses testify to the validity of the ‘four and three’ combination of the book of Revelation’s seven thunders.

V predchádzajúcich článkoch sme zistili, že priekopnícke chápanie siedmich cirkví, siedmich pečatí a siedmich trúb uznáva „kombináciu štyri-tri“. Prvé štyri cirkvi, pečate a trúby sa odlišujú od posledných troch cirkví, pečatí a trúb. Sedem hromov predstavuje štyri medzníky, no v rámci týchto štyroch medzníkov sú tri časové obdobia. Božská kombinácia „štyri a tri“, ktorá je v knihe Zjavenie ustanovená na základe troch svedkov (cirkví, pečatí a trúb), a títo svedkovia dosvedčujú platnosť kombinácie „štyri a tri“ siedmich hromov knihy Zjavenie.

Yet embedded within the line of history represented by the seven thunders is another hidden and distinct line of prophecy that possesses three waymarks that are distinct from the symbol represented as seven thunders. Therefore, when we consider the prophetic relation of the seven thunders with the hidden history that is now being unsealed, we find that the seven thunders present four waymarks (points in time) and the hidden history presents three waymarks (points in time.) Like unto the churches, seals, trumpets and thunders the hidden history represents three waymarks that are connected with the four waymarks of the seven thunders. The hidden history also possesses a three-four combination.

Avšak v línii dejín, ktorú predstavuje sedem hromov, je obsiahnutá ešte iná skrytá a odlišná línia proroctva, ktorá má tri medzníky, odlišné od symbolu predstaveného ako sedem hromov. Preto, keď uvažujeme o prorockom vzťahu siedmich hromov k skrytým dejinám, ktoré sa teraz odpečaťujú, zisťujeme, že sedem hromov predstavuje štyri medzníky (časové body) a skryté dejiny predstavujú tri medzníky (časové body). Podobne ako cirkvi, pečate, trúby a hromy, aj skryté dejiny predstavujú tri medzníky, ktoré sú spojené so štyrmi medzníkmi siedmich hromov. Skryté dejiny takisto obsahujú kombináciu tri-štyri.

In the hidden history which is embedded within the seven thunders, there are three distinct waymarks that are each a ‘point in time,’ and the first and last of those three waymarks represent a disappointment. There is a distinct ‘period of time’ between the first and second waymarks and a distinct ‘period of time’ between the second and third points in time. The word “disappointment” evolved from the concept of a missed appointment and carries with its definition the emphasis of a point in time. Midnight is also a specific time. The hidden history is portrayed by three points in time separated by two periods of time; the tarrying time and the seventh month movement.

V skrytých dejinách, ktoré sú vložené do siedmich hromov, sa nachádzajú tri odlišné medzníky, z ktorých každý je „bodom v čase“, a prvý i posledný z týchto troch medzníkov predstavujú sklamanie. Medzi prvým a druhým medzníkom je zreteľné „časové obdobie“ a medzi druhým a tretím bodom v čase je takisto zreteľné „časové obdobie“. Slovo „sklamanie“ sa vyvinulo z pojmu zmeškaného stretnutia a vo svojej definícii nesie dôraz na bod v čase. Polnoc je tiež konkrétny čas. Skryté dejiny sú znázornené tromi bodmi v čase, oddelenými dvoma časovými obdobiami: časom meškania a hnutím siedmeho mesiaca.

The first waymark of the hidden history identifies a disappointment and the last waymark also identifies a disappointment. Therefore, from the first disappointment on unto the last disappointment is a hidden line of prophecy that possesses the same three steps as do all reform lines. It also possesses the signature of Alpha and Omega, for the three letters that create “truth” correspond to the three waymarks that begin and end with a disappointment. That hidden history within the seven thunders is the truth that the Lion of the tribe of Judah is currently unsealing.

Prvý medzník skrytých dejín označuje sklamanie a posledný medzník takisto označuje sklamanie. Preto od prvého sklamania až po posledné sklamanie vedie skrytá prorocká línia, ktorá má tie isté tri kroky ako všetky reformné línie. Nesie aj pečať Alfa a Omega, lebo tri písmená, ktoré tvoria „pravdu“, zodpovedajú trom medzníkom, ktoré sa začínajú i končia sklamaním. Táto skrytá história v rámci siedmich hromov je pravdou, ktorú Lev z kmeňa Júdovho teraz odpečaťuje.

The passage in John we are considering is introduced in the previous chapter with the Last Supper, emphasizing that the message of these four chapters is to be eaten. Those four chapters end with the walk to Gethsemane. The narrative takes place in the movement from the eating until the crisis of the cross begins. Prophetically the setting of the four chapters defines the last message that is to be eaten before the judgment. The message that leads to judgment closing, is the message that is unsealed in the book of Revelation, just before judgment closes.

Úsek v Jánovi, ktorým sa zaoberáme, je v predchádzajúcej kapitole uvedený Poslednou večerou, čím sa zdôrazňuje, že posolstvo týchto štyroch kapitol má byť zjedené. Tieto štyri kapitoly sa končia cestou do Getsemane. Rozprávanie sa odohráva v pohybe od jedenia až po začiatok krízy kríža. Prorocky prostredie týchto štyroch kapitol vymedzuje posledné posolstvo, ktoré má byť zjedené pred súdom. Posolstvo, ktoré vedie k uzavretiu súdu, je posolstvom, ktoré je odpečatené v knihe Zjavenie tesne pred uzavretím súdu.

The disciples and Jesus are at the point in prophetic history where they are being informed of the tarrying time. In Millerite history the Lord removed His hand to produce the understanding of the message of the Midnight Cry, but the understanding that produced the message of Samuel Snow also informed the Millerites that they were in the tarrying time of the ten virgins. The disciples had just eaten the Last Supper and as they were digesting the message Christ explained the tarrying time in John’s four chapters.

Učeníci a Ježiš sa nachádzajú v bode prorockých dejín, v ktorom sú oboznamovaní s časom meškania. V milleritských dejinách Pán odtiahol svoju ruku, aby vyvolal porozumenie posolstvu Polnočného volania, no porozumenie, ktoré zrodilo posolstvo Samuela Snowa, zároveň Milleritom oznámilo, že sa nachádzajú v čase meškania desiatich panien. Učeníci práve zjedli Poslednú večeru a kým vstrebávali toto posolstvo, Kristus vysvetľoval čas meškania v štyroch kapitolách Jána.

Samuel Snow’s understanding can be documented as a series of articles, that developed the final understanding represented as the Midnight Cry message. As his message was developing, he also presented the message at a series of camp meetings. The series of articles leading to the camp meetings ultimately brought him to the Exeter camp meeting, which lasted six days. Prophetically the message of the Midnight Cry is progressively developed over a period of time. The four chapters in John take place in the prophetic history where the message is being developed.

Samuelovo Snowovo chápanie možno zdokumentovať ako sériu článkov, ktoré rozvíjali konečné porozumenie predstavené ako posolstvo Polnočného volania. Ako sa jeho posolstvo rozvíjalo, predkladal ho aj na sérii táborových zhromaždení. Séria článkov vedúca k týmto táborovým zhromaždeniam ho napokon priviedla na táborové zhromaždenie v Exeteri, ktoré trvalo šesť dní. Prorocky sa posolstvo Polnočného volania rozvíja postupne v priebehu určitého časového obdobia. Štyri kapitoly v Jánovi sa odohrávajú v prorockých dejinách, v ktorých sa toto posolstvo rozvíja.

In John’s four chapters we have the work of the Holy Spirit defined as three steps; conviction of sin, righteousness and judgment. These three steps are also the three waymarks of the hidden history embedded within the seven thunders.

V štyroch Jánových kapitolách je dielo Ducha Svätého vymedzené ako tri kroky: usvedčenie z hriechu, zo spravodlivosti a zo súdu. Tieto tri kroky sú zároveň tromi medzníkmi skrytých dejín vložených do siedmich hromov.

> Nevertheless I tell you the truth; It is expedient for you that I go away: for if I go not away, the Comforter will not come unto you; but if I depart, I will send him unto you. And when he is come, he will reprove the world of sin, and of righteousness, and of judgment: Of sin, because they believe not on me; Of righteousness, because I go to my Father, and ye see me no more; Of judgment, because the prince of this world is judged. I have yet many things to say unto you, but ye cannot bear them now. Howbeit when he, the Spirit of truth, is come, he will guide you into all truth: for he shall not speak of himself; but whatsoever he shall hear, that shall he speak: and he will show you things to come. He shall glorify me: for he shall receive of mine, and shall show it unto you. John 16:7–14.

> Ale ja vám hovorím pravdu: Je pre vás užitočné, aby som odišiel; lebo ak neodídem, Tešiteľ nepríde k vám; ale ak odídem, pošlem ho k vám. A keď príde, usvedčí svet z hriechu, zo spravodlivosti a zo súdu: z hriechu, pretože neveria vo mňa; zo spravodlivosti, pretože idem k svojmu Otcovi a viac ma neuvidíte; zo súdu, pretože knieža tohto sveta je odsúdené. Ešte vám mám mnoho povedať, ale teraz to nemôžete zniesť. Keď však príde on, Duch pravdy, uvedie vás do každej pravdy; lebo nebude hovoriť sám od seba, ale bude hovoriť všetko, čo počuje, a oznámi vám veci budúce. On ma oslávi, lebo vezme z môjho a oznámi vám to. Ján 16:7–14.

In Millerite history, Jesus did not return to end the tarrying time at the Midnight Cry. He removed His hand, and poured out or sent the Holy Spirit. The Holy Spirit represented as the Comforter, came to dispel the disappointment. He came to provide comfort to those who have been chosen, but who were perplexed by the disappointment of a failed prediction.

V dejinách milleritov sa Ježiš nevrátil, aby ukončil čas meškania pri Polnočnom volaní. Odňal svoju ruku a vylial alebo zoslal Ducha Svätého. Duch Svätý, predstavený ako Tešiteľ, prišiel rozptýliť sklamanie. Prišiel poskytnúť útechu tým, ktorí boli vyvolení, no boli zmätení sklamaním z nenaplnenej predpovede.

We have previously pointed out that the apostle John, Ezekiel and Jeremiah all are illustrated eating the little book that is sweet as honey in the mouth. There is a purposeful distinction between those three prophets, that is often missed.

Už sme predtým poukázali na to, že apoštol Ján, Ezechiel a Jeremiáš sú všetci zobrazení tak, že jedia malú knižku, ktorá je v ústach sladká ako med. Medzi týmito tromi prorokmi je zámerné rozlíšenie, ktoré sa často prehliada.

Ezekiel is used to illustrate those who ate the little book, and are given a message to take to God’s apostate church. Ezekiel represents that the book that is eaten identifies the work that is then to be accomplished. He represents the message given to the former chosen people of God. His message is what binds the former chosen people into bundles destined for the fire. In John’s four chapters Jesus identifies the purpose of Ezekiel’s work.

Ezechiel je použitý ako ilustrácia tých, ktorí zjedli malú knižku a dostali posolstvo, ktoré majú priniesť odpadlíckej Božej cirkvi. Ezechiel predstavuje, že kniha, ktorá sa zje, označuje dielo, ktoré sa má potom vykonať. Predstavuje posolstvo dané bývalému vyvolenému Božiemu ľudu. Jeho posolstvo je tým, čo viaže bývalý vyvolený ľud do snopov určených na oheň. V Jánových štyroch kapitolách Ježiš označuje účel Ezechielovho diela.

> Remember the word that I said unto you, The servant is not greater than his lord. If they have persecuted me, they will also persecute you; if they have kept my saying, they will keep yours also. But all these things will they do unto you for my name’s sake, because they know not him that sent me. If I had not come and spoken unto them, they had not had sin: but now they have no cloak for their sin. He that hateth me hateth my Father also. If I had not done among them the works which none other man did, they had not had sin: but now have they both seen and hated both me and my Father. But this cometh to pass, that the word might be fulfilled that is written in their law, They hated me without a cause. But when the Comforter is come, whom I will send unto you from the Father, even the Spirit of truth, which proceedeth from the Father, he shall testify of me. John 15:20–26.

> Pamätajte na slovo, ktoré som vám povedal: Sluha nie je väčší ako jeho pán. Ak mňa prenasledovali, budú prenasledovať aj vás; ak zachovávali moje slovo, budú zachovávať aj vaše. Ale to všetko vám budú robiť pre moje meno, lebo nepoznajú toho, ktorý ma poslal. Keby som nebol prišiel a nebol k nim hovoril, nemali by hriechu; ale teraz nemajú výhovorku za svoj hriech. Kto nenávidí mňa, nenávidí aj môjho Otca. Keby som medzi nimi nebol činil skutky, aké neučinil nikto iný, nemali by hriechu; ale teraz videli a predsa nenávideli i mňa, i môjho Otca. Ale to sa deje, aby sa naplnilo slovo napísané v ich zákone: Nenávideli ma bez príčiny. Ale keď príde Tešiteľ, ktorého vám pošlem od Otca, Duch pravdy, ktorý vychádza od Otca, ten bude svedčiť o mne. Ján 15:20–26.

Ezekiel’s work, that began when he ate the book represents the presentation of a message that will be rejected, but the rejection is the evidence that they hate God and have fully filled their cup of probationary time.

Ezechielovo dielo, ktoré sa začalo, keď zjedol knihu, predstavuje predloženie posolstva, ktoré bude odmietnuté; no toto odmietnutie je dôkazom, že nenávidia Boha a úplne naplnili svoju čašu času milosti.

> And he said unto me, Son of man, I send thee to the children of Israel, to a rebellious nation that hath rebelled against me: they and their fathers have transgressed against me, even unto this very day. For they are impudent children and stiffhearted. I do send thee unto them; and thou shalt say unto them, Thus saith the Lord God. And they, whether they will hear, or whether they will forbear, (for they are a rebellious house,) yet shall know that there hath been a prophet among them. Ezekiel 2:3–5.

> A riekol mi: Synu človeka, posielam ťa k synom Izraela, k vzbúrenému národu, ktorý sa vzbúril proti mne; oni i ich otcovia sa prehrešovali proti mne až do tohto samého dňa. Lebo sú to bezočivé deti a zatvrdilého srdca. Posielam ťa k nim a povieš im: Takto hovorí Pán Hospodin. A oni, či už budú počúvať, alebo či odoprú, (lebo sú domom vzbury,) predsa spoznajú, že bol medzi nimi prorok. Ezechiel 2:3–5.

Ezekiel’s work was as a witness against the former covenant people, as was Christ with the quibbling Jews and thus Ezekiel’s message is the final warning message that binds the former covenant people as tares as a bundle, destined for the fire of destruction.

Ezechielovo dielo bolo svedectvom proti ľudu bývalej zmluvy, tak ako Kristovo voči hašterivým Židom; a tak je Ezechielovo posolstvo záverečným výstražným posolstvom, ktoré zväzuje ľud bývalej zmluvy ako kúkoľ do snopa, určeného na oheň záhuby.

> “I then saw the third angel. Said my accompanying angel, ‘Fearful is his work. Awful is his mission. He is the angel that is to select the wheat from the tares, and seal, or bind, the wheat for the heavenly garner. These things should engross the whole mind, the whole attention.’” Early Writings, 118.

> „Potom som videla tretieho anjela. Môj sprievodný anjel povedal: ‚Hrozná je jeho práca. Strašné je jeho poslanie. Je to anjel, ktorý má oddeliť pšenicu od kúkoľa a zapečatiť, alebo zviazať, pšenicu pre nebeskú sýpku. Tieto veci by mali úplne pohltiť celú myseľ, celú pozornosť.‘“ Early Writings, 118.

The work represented with the eating of the little book begins when the mighty angel descends with a little book in his hand. In the first angel’s history that took place on August 11, 1840 and in the history of the third angel it took place on September 11, 2001. Both those dates represent fulfillments of prophecies associated with either Islam of the second woe or Islam of the third woe respectively. That is why Isaiah in chapter twenty-two, when describing the crisis in the valley of vision for the Philadelphians and the Laodiceans identifies that the Laodiceans, which were the chosen people of Protestantism in 1840 and Adventism who were the chosen people in 2001 were “bound by the archers.” The archers of Bible prophecy are Islam, and when the vision of Islam was fulfilled in 1840 and in 2001, the former chosen people rejected the prophecy of Islam as presented by those represented by Ezekiel. They were there and then bound as tares. The work of Ezekiel was to remove the “cloak” covering “their sin,” which is represented by Jesus as hatred for God.

Dielo znázornené zjedením malej knižky sa začína, keď mocný anjel zostupuje s malou knižkou vo svojej ruke. V dejinách prvého anjela sa to odohralo 11. augusta 1840 a v dejinách tretieho anjela sa to odohralo 11. septembra 2001. Obe tieto dátumy predstavujú naplnenia proroctiev spojených buď s islamom druhého beda, alebo s islamom tretieho beda. Preto Izaiáš v dvadsiatej druhej kapitole, keď opisuje krízu v údolí videnia pre Filadelfských a Laodicejských, uvádza, že Laodicejskí, ktorí boli vyvoleným ľudom protestantizmu v roku 1840 a adventizmu, ktorí boli vyvoleným ľudom v roku 2001, boli „spútaní lučištníkmi“. Lučištníci biblického proroctva sú islam a keď sa videnie islamu naplnilo v roku 1840 a v roku 2001, predchádzajúci vyvolený ľud odmietol proroctvo islamu tak, ako ho predkladali tí, ktorých predstavuje Ezechiel. Boli tam a vtedy zviazaní ako kúkoľ. Dielo Ezechiela malo odstrániť „plášť“, ktorý prikrýval „ich hriech“, čo Ježiš predstavuje ako nenávisť voči Bohu.

> The burden of the valley of vision. What aileth thee now, that thou art wholly gone up to the housetops? Thou that art full of stirs, a tumultuous city, a joyous city: thy slain men are not slain with the sword, nor dead in battle. All thy rulers are fled together, they are bound by the archers: all that are found in thee are bound together, which have fled from far. Isaiah 22:1–3.

> Výrok o údolí videnia. Čo ti je teraz, že si celá vystúpila na strechy? Ty, čo si plná nepokoja, rozrušené mesto, plesajúce mesto: tvoji pobití neboli pobití mečom ani nepadli v boji. Všetci tvoji vodcovia spolu utiekli, lukostrelci ich zajali; všetci, čo sa v tebe našli, boli spoločne zajatí, hoci utekali ďaleko. Izaiáš 22:1–3.

> And God was with the lad [Ishmael]; and he grew, and dwelt in the wilderness, and became an archer. Genesis 21:20.

> A Boh bol s chlapcom [Izmaelom]; a vyrástol, býval na púšti a stal sa lukostrelcom. 1. Mojžišova 21,20.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Kde niet videnia, ľud hynie; ale blahoslavený je ten, kto zachováva zákon. Príslovia 29:18.

Jeremiah represents those that ate the book when the mighty angel descended that was to lighten the earth with his glory, but who experienced the disappointment of the failed prediction of 1843. Jeremiah considers prophetically if God had lied. That reference connects Jeremiah with Habakkuk two.

Jeremiáš predstavuje tých, ktorí zjedli knihu, keď zostúpil mocný anjel, ktorý mal osvietiť zem svojou slávou, no ktorí zakúsili sklamanie zo zlyhaného predpovedania roku 1843. Jeremiáš prorocky zvažuje, či Boh klamal. Tento odkaz spája Jeremiáša s druhou kapitolou Habakuka.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. And the Lord answered me, and said, Write the vision, and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. For the vision is yet for an appointed time, but at the end it shall speak, and not lie: though it tarry, wait for it; because it will surely come, it will not tarry. Behold, his soul which is lifted up is not upright in him: but the just shall live by his faith. Habakkuk 2:1–4.

> Postavím sa na svoju stráž a postavím sa na vežu, aby som sledoval, čo mi povie a čo odpoviem, keď budem karhaný. A Hospodin mi odpovedal a riekol: Zapíš videnie a zreteľne ho vyry na tabuľe, aby ten, kto ho číta, mohol bežať. Lebo videnie je ešte na určený čas, ale na konci prehovorí a nebude klamať; ak by sa aj oddialilo, čakaj naň, lebo určite príde, nebude meškať. Hľa, duša toho, kto sa povyšuje, nie je v ňom priama; ale spravodlivý bude žiť zo svojej viery. Habakuk 2:1–4.

John was used to symbolize those who experienced the sweetness and the bitter disappointment, representing the entire history of August 11, 1840 until October 22, 1844.

Ján bol použitý ako symbol tých, ktorí zakúsili sladkosť i trpké sklamanie, pričom predstavoval celé dejiny od 11. augusta 1840 až do 22. októbra 1844.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. And I took the little book out of the angel’s hand, and ate it up; and it was in my mouth sweet as honey: and as soon as I had eaten it, my belly was bitter. Revelation 10:9, 10.

> A pristúpil som k anjelovi a povedal som mu: Daj mi tú knižku. A on mi povedal: Vezmi ju a zjedz ju; a spôsobí horkosť v tvojom bruchu, ale v tvojich ústach bude sladká ako med. A vzal som tú knižku z ruky anjela a zjedol som ju; a v mojich ústach bola sladká ako med; ale len čo som ju zjedol, moje brucho zhorklo. Zjavenie 10:9, 10.

Ezekiel represents the work of presenting the prophetic message that binds off the former chosen people that was initiated when the angel descended on August 11, 1840 and September 11, 2001.

Ezechiel predstavuje dielo predkladania prorockého posolstva, ktoré uzatvára dejiny niekdajšieho vyvoleného ľudu a ktoré sa začalo, keď anjel zostúpil 11. augusta 1840 a 11. septembra 2001.

> But thou, son of man, hear what I say unto thee; Be not thou rebellious like that rebellious house: open thy mouth, and eat that I give thee. And when I looked, behold, an hand was sent unto me; and, lo, a roll of a book was therein; And he spread it before me; and it was written within and without: and there was written therein lamentations, and mourning, and woe. Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel. So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. Ezekiel 2:8–3:3.

> Ale ty, synu človeka, počúvaj, čo ti hovorím; nebuď spurný ako ten spurný dom: otvor svoje ústa a zjedz, čo ti dávam. A keď som sa pozrel, hľa, ruka bola vystretá ku mne; a hľa, v nej bol zvitok knihy. A rozvinul ho predo mnou; a bol popísaný zvnútra i zvonka; a bolo na ňom napísané nariekanie, kvílenie a beda. A povedal mi: Synu človeka, zjedz, čo nájdeš; zjedz tento zvitok a choď, hovor domu Izraela. Vtedy som otvoril svoje ústa a dal mi zjesť ten zvitok. A povedal mi: Synu človeka, nasýť svoje brucho a naplň svoje vnútro týmto zvitkom, ktorý ti dávam. Vtedy som ho zjedol, a v mojich ústach bol sladký ako med. Ezechiel 2:8–3:3.

Jeremiah represents the history of August 11, 1840 until just before the Midnight Cry.

Jeremiáš predstavuje dejiny od 11. augusta 1840 až po čas tesne pred Polnočným volaním.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Therefore thus saith the Lord, If thou return, then will I bring thee again, and thou shalt stand before me: and if thou take forth the precious from the vile, thou shalt be as my mouth: let them return unto thee; but return not thou unto them. And I will make thee unto this people a fenced brazen wall: and they shall fight against thee, but they shall not prevail against thee: for I am with thee to save thee and to deliver thee, saith the Lord. And I will deliver thee out of the hand of the wicked, and I will redeem thee out of the hand of the terrible. Jeremiah 15:16–21.

> Našli sa tvoje slová a zjedol som ich; a tvoje slovo mi bolo radosťou a potešením môjho srdca; lebo sa nazývam tvojím menom, ó, Hospodine, Bože zástupov. Nesedel som v zhromaždení posmievačov ani som sa neradoval; sedel som osamote pre tvoju ruku, lebo si ma naplnil rozhorčením. Prečo je moja bolesť ustavičná a moja rana nevyliečiteľná, ktorá sa odopiera uzdraveniu? Či mi chceš byť naozaj ako klamlivý potok, ako vody, ktoré zlyhávajú? Preto takto hovorí Hospodin: Ak sa navrátiš, znovu ťa privediem a budeš stáť predo mnou; a ak oddelíš vzácne od podlého, budeš ako moje ústa; nech sa oni navrátia k tebe, ale ty sa nenavracaj k nim. A učiním ťa tomuto ľudu pevným bronzovým múrom; budú bojovať proti tebe, ale nepremôžu ťa, lebo ja som s tebou, aby som ťa zachránil a vyslobodil, hovorí Hospodin. A vytrhnem ťa z ruky bezbožných a vykúpim ťa z ruky ukrutných. Jeremiáš 15:16–21.

Jeremiah represents our current history and message. The current message is the Midnight Cry message that is being progressively developed at the point when God’s people represented by Jeremiah have been “filled” with “indignation” thinking their “pain” was to be “perpetual” and their “wound incurable,” a wound that was never to be healed. They have separated from the “assembly of mockers.” They no longer “rejoice” as they had when they first had eaten the book and it had been the “rejoicing of” their “heart.”

Jeremiáš predstavuje naše súčasné dejiny a posolstvo. Súčasným posolstvom je posolstvo Polnočného volania, ktoré sa postupne rozvíja v okamihu, keď Boží ľud, predstavovaný Jeremiášom, bol „naplnený“ „rozhorčením“, domnievajúc sa, že jeho „bolesť“ má byť „ustavičná“ a jeho „rana nevyliečiteľná“, rana, ktorá sa nikdy nemala zahojiť. Oddelili sa od „zhromaždenia posmievačov“. Už sa viac „neradujú“, ako sa radovali vtedy, keď najprv zjedli knihu a ona bola „radosťou“ ich „srdca“.

But there is counsel for those in that condition. “If thou return” and also “if thou take forth the precious from the vile” then God will return unto them. In the Hebrew “will I bring thee again” in the passage means, God will return unto them, if they return unto Him.

No pre tých, ktorí sú v takom stave, jestvuje rada. „Ak sa navrátiš“ a tiež „ak oddelíš vzácne od ničomného“, vtedy sa Boh navráti k nim. V hebrejčine výraz „privediem ťa späť“ v danom úryvku znamená, že Boh sa navráti k nim, ak sa oni navrátia k Nemu.

> Submit yourselves therefore to God. Resist the devil, and he will flee from you. Draw nigh to God, and he will draw nigh to you. Cleanse your hands, ye sinners; and purify your hearts, ye double minded. Be afflicted, and mourn, and weep: let your laughter be turned to mourning, and your joy to heaviness. Humble yourselves in the sight of the Lord, and he shall lift you up. James 4:7–10.

> Podriaďte sa teda Bohu. Vzeprite sa diablovi a utečie od vás. Priblížte sa k Bohu a priblíži sa k vám. Očistite si ruky, hriešnici, a očistite si srdcia, vy, ktorí ste dvojakého zmýšľania. Bedačte, smúťte a plačte; nech sa váš smiech obráti na žiaľ a vaša radosť na zarmútenosť. Pokorte sa pred Pánom a on vás povýši. Jakub 4,7–10.

If they will draw nigh unto God, He will draw nigh unto them. If they will do these things, then they will “stand before” the Lord and they will be God’s “mouth.” Further he instructs Jeremiah (us) that he will make His people a “fenced brazen wall” for the “wicked” and thereafter the “terrible” are going to bring a war against those represented by Jeremiah. The “wicked” are Daniel’s representation of Matthew’s foolish virgins. The “terrible” represents the three-fold union of modern Babylon during the Sunday law crisis.

Ak sa priblížia k Bohu, On sa priblíži k nim. Ak budú konať tieto veci, potom budú „stáť pred“ Hospodinom a budú Božími „ústami“. Ďalej Jeremiášovi (nám) prikazuje, že zo svojho ľudu učiní „opevnený medený múr“ proti „bezbožným“ a potom „hrozní“ povedú vojnu proti tým, ktorých predstavuje Jeremiáš. „Bezbožní“ sú v Danielovi zobrazením Matúšových pochabých panien. „Hrozní“ predstavujú trojnásobné spojenie novodobého Babylonu počas krízy nedeľného zákona.

The three prophets’ testimonies all address the same history, but they address three different aspects of the same history. Jeremiah represents those who have just experienced the first disappointment, but have not yet reached the waymark of the Midnight Cry. This is where we have been since July 18, 2020. The question is whether we will return. If we do, we will “speak” for the Lord at the very time the United States “speaks” as a dragon.

Svedectvá týchto troch prorokov sa všetky vzťahujú na tie isté dejiny, no zaoberajú sa tromi rozdielnymi aspektmi tých istých dejín. Jeremiáš predstavuje tých, ktorí práve prežili prvé sklamanie, ale ešte nedosiahli medzník Polnočného volania. To je miesto, kde sa nachádzame od 18. júla 2020. Otázkou je, či sa vrátime. Ak sa vrátime, budeme „hovoriť“ za Pána práve v tom čase, keď Spojené štáty „hovoria“ ako drak.

The history Jeremiah is illustrating is our current history and it is the history represented by the three hidden waymarks within the seven thunders. It is also the history where the passage in John is prophetically set, for the emphasis of the four chapters in John is the work of the Holy Spirit in comforting Jeremiah who is questioning whether he has believed a lie, and whether the message that tasted so sweet was actually failed waters.

Dejiny, ktoré Jeremiáš znázorňuje, sú našimi súčasnými dejinami a sú to dejiny predstavované tromi skrytými medzníkmi v rámci siedmich hromov. Sú to tiež dejiny, do ktorých je prorocky zasadená pasáž v Jánovi, lebo dôraz štyroch kapitol v Jánovi spočíva na diele Ducha Svätého pri utešovaní Jeremiáša, ktorý sa pýta, či neuveril lži a či posolstvo, ktoré chutilo tak sladko, nebolo v skutočnosti zlyhávajúcimi vodami.

Jeremiah therefore represents the history from September 11, 2001 onward to July 18, 2020 when the tarrying time began as represented by three and a half symbolic days after. When I say “symbolic” I am not referring to a time prediction. I am saying that July 18, 2020 is when the two witnesses, the Bible and the Spirit of Prophecy were slain and their dead bodies were left in the street for three and a half days in Revelation eleven.

Jeremiáš teda predstavuje dejiny od 11. septembra 2001 ďalej až do 18. júla 2020, keď sa začal čas meškania, znázornený tromi a pol symbolickými dňami potom. Keď hovorím „symbolický“, nemám na mysli časovú predpoveď. Hovorím, že 18. júl 2020 je čas, keď boli dvaja svedkovia, Biblia a Duch proroctva, zabití a ich mŕtve telá boli ponechané na ulici tri a pol dňa v jedenástej kapitole Zjavenia.

> And I will give power unto my two witnesses, and they shall prophesy a thousand two hundred and threescore days, clothed in sackcloth. These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth. And if any man will hurt them, fire proceedeth out of their mouth, and devoureth their enemies: and if any man will hurt them, he must in this manner be killed. These have power to shut heaven, that it rain not in the days of their prophecy: and have power over waters to turn them to blood, and to smite the earth with all plagues, as often as they will. And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:3–10.

> A dám moc svojim dvom svedkom a budú prorokovať tisíc dvestošesťdesiat dní, odetí vo vrecovine. To sú tie dve olivy a dva svietniky, ktoré stoja pred Bohom zeme. A ak by im niekto chcel ublížiť, z ich úst vychádza oheň a strávi ich nepriateľov; a ak by im niekto chcel ublížiť, takto musí byť usmrtený. Títo majú moc zavrieť nebo, aby nepršalo vo dňoch ich prorokovania; a majú moc nad vodami premeniť ich na krv a biť zem všelijakými ranami, kedykoľvek budú chcieť. A keď dokončia svoje svedectvo, šelma, ktorá vystupuje z bezodnej priepasti, povedie proti nim vojnu a premôže ich a zabije ich. A ich mŕtve telá budú ležať na ulici veľkého mesta, ktoré sa duchovne volá Sodoma a Egypt, kde bol ukrižovaný aj náš Pán. A ľudia z národov a kmeňov a jazykov a plemien budú tri a pol dňa hľadieť na ich mŕtve telá a nedovolia, aby ich mŕtve telá boli uložené do hrobov. A obyvatelia zeme sa budú nad nimi radovať a veseliť a budú si navzájom posielať dary, pretože títo dvaja proroci trápili tých, čo bývajú na zemi. Zjavenie 11:3–10.

The witness presented by Jeremiah’s condition is located after the disappointment, but before the Midnight Cry. Jeremiah needed to return before he could be the voice of the message of the Midnight Cry. This is our condition today. It is also the historical setting of the four chapters in John that we are considering, and it is also the history represented by the hidden history within the seven thunders.

Svedectvo, ktoré predstavuje Jeremiášov stav, sa nachádza po sklamaní, ale pred Polnočným volaním. Jeremiáš sa potreboval vrátiť skôr, než sa mohol stať hlasom posolstva Polnočného volania. Toto je dnes náš stav. Je to zároveň historické zasadenie štyroch kapitol v Jánovi, ktoré zvažujeme, a je to aj história predstavovaná skrytou históriou v rámci siedmich hromov.

If we consider the light connected with the “Comforter” in John’s four-chapter testimony, we find abundant evidence to recognize the narrative is about July 18, 2020, the disappointment and tarrying time, the message of the Midnight Cry which is unsealed, and the coming judgment of the Sunday law. The chapters are building upon the prophetic structure of the hidden history.

Ak uvážime svetlo spojené s „Tešiteľom“ v Jánovom svedectve rozprestretom v štyroch kapitolách, nachádzame hojný dôkaz na rozpoznanie, že rozprávanie sa týka 18. júla 2020, sklamania a času meškania, posolstva Polnočného volania, ktoré je odpečatené, a prichádzajúceho súdu nedeľného zákona. Tieto kapitoly stavajú na prorockej štruktúre skrytých dejín.

If we are to be as God’s mouth in the soon coming crisis our work now is to “take forth the precious from the vile,” or as James identifies the same work, we are to “cleanse” our “hands, ye sinners; and purify your hearts, ye double minded. Be afflicted, and mourn, and weep: let your laughter be turned to mourning, and your joy to heaviness. Humble yourselves in the sight of the Lord, and he shall lift you up” as an ensign in the very near future.

Ak máme byť v čoskoro prichádzajúcej kríze ako Božie ústa, našou úlohou teraz je „oddeľovať vzácne od ničomného“, alebo, ako Jakub označuje tú istú prácu, máme „očistiť“ svoje „ruky, hriešnici; a očistiť svoje srdcia, vy dvojdušní. Trpte, žiaľte a plačte; nech sa váš smiech obráti na žalosť a vaša radosť na skľúčenosť. Ponížte sa pred Pánom, a on vás povýši“ ako zástavu vo veľmi blízkej budúcnosti.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. Isaiah 11:12.

> A vztýči koruhvu národom a zhromaždí vyhnancov Izraela a rozptýlených Júdu zozbiera zo štyroch končín zeme. Izaiáš 11,12.

We will bring our consideration of these four chapters to a conclusion in the next article.

Našu úvahu o týchto štyroch kapitolách uzavrieme v nasledujúcom článku.

Back to Articles