Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Three

Kniha proroka Joela a laodicejská Cirkev adventistov siedmeho dňa – číslo tridsaťtri

Number Thirty-Three

Číslo tridsaťtri

Author

Jeff Pippenger

Published

January 21, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the eleventh-hour workers. The one hundred and forty-four thousand are already sealed, and are then calling for the great multitude to come out of Babylon and to stand with them for the seventh-day Sabbath. Judgment for God’s house ends at the Sunday law, and judgment then moves unto the Gentiles, the great multitude—God’s other flock. Revelation seven identifies both groups, and in the fifth seal the martyrs from the Dark Ages ask “how long” until God judges the papal power for their martyrdom? They are told to rest in their graves until a second group of martyrs of papal persecution is made up, and they are given white robes. The great multitude of Revelation chapter seven wear white robes, for they represent the second group of papal martyrs in the soon-coming Sunday law crisis. Revelation seven and the fifth seal address these two groups, as does the churches of Smyrna and Philadelphia. Smyrna represents the martyrs of the final papal blood bath, and Philadelphia the one hundred and forty-four thousand.

Pri nedeľnom zákone sa sto štyridsaťštyritisíc prorocky stretáva s robotníkmi jedenástej hodiny. Sto štyridsaťštyritisíc je už zapečatených a potom vyzývajú veľký zástup, aby vyšiel z Babylona a postavil sa s nimi za sobotu siedmeho dňa. Súd nad domom Božím sa pri nedeľnom zákone končí a súd sa potom presúva na pohanov, na veľký zástup — na iné Božie stádo. Zjavenie siedma kapitola označuje obe skupiny a v piatej pečati sa mučeníci z temného stredoveku pýtajú: „Dokedy?“ kým Boh nevykoná súd nad pápežskou mocou za ich mučeníctvo. Je im povedané, aby odpočívali vo svojich hroboch, kým sa nedoplní druhá skupina mučeníkov pápežského prenasledovania, a sú im dané biele rúcha. Veľký zástup v siedmej kapitole Zjavenia má oblečené biele rúcha, lebo predstavuje druhú skupinu pápežských mučeníkov v čoskoro prichádzajúcej kríze nedeľného zákona. Zjavenie siedma kapitola a piata pečať sa zaoberajú týmito dvoma skupinami, tak ako aj zbory Smyrna a Filadelfia. Smyrna predstavuje mučeníkov záverečného pápežského krviprelievania a Filadelfia sto štyridsaťštyritisíc.

Peter is at the third hour at Caesarea Philippi, and after “six days,” not six hours, he would be at the edge of the Sunday law, which is the ninth hour.

Peter je o tretej hodine v Cézarei Filipovej a po „šiestich dňoch“, nie po šiestich hodinách, by bol na okraji nedeľného zákona, čo je deviata hodina.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. And, behold, there appeared unto them Moses and Elias talking with him. Matthew 17:1–3.

> A po šiestich dňoch vzal Ježiš Petra, Jakuba a Jána, jeho brata, a vyviedol ich osobitne na vysoký vrch. A premenil sa pred nimi: jeho tvár sa zaskvela ako slnko a jeho rúcho zbelelo ako svetlo. A hľa, ukázali sa im Mojžiš a Eliáš a zhovárali sa s ním. Matúš 17:1–3.

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the great multitude. Elijah represents the one hundred and forty-four thousand who do not taste of death, and Moses represents those who die in the Lord. They are standing with Christ at the Sunday law, which is where Christ anoints His kingdom of glory as He established His kingdom of grace at the cross. If you are still engaged in the logic we are setting forth in connection with the six-hour period from the third to ninth hour, then it is necessary to see something that is a very special illustration.

Pri nedeľnom zákone sa stoštyridsaťštyritisíc prorocky stretáva s veľkým zástupom. Eliáš predstavuje stoštyridsaťštyritisíc, ktorí neokúsia smrti, a Mojžiš predstavuje tých, ktorí zomierajú v Pánovi. Stoja s Kristom pri nedeľnom zákone, kde Kristus pomazáva svoje kráľovstvo slávy, tak ako na kríži ustanovil svoje kráľovstvo milosti. Ak sa ešte stále zaoberáte logikou, ktorú predkladáme v súvislosti so šesťhodinovým obdobím od tretej do deviatej hodiny, potom je potrebné vidieť niečo, čo je veľmi osobitnou ilustráciou.

The third hour of Caesarea Philippi is the alpha of the ninth hour’s omega of Caesarea Maritima. I am identifying that not six hours, but six days later, Peter is at the Mount of Transfiguration, that also illustrates the history that culminates at the Sunday law, which is the ninth hour. The six-day period aligns with the six-hour period, but only as a fractal of Caesarea to Caesarea. What is very special is that this phenomenon of a fractal of the history being within the history of the six-hour period is exactly what happens when you consider the Pentecostal season. The six hours from the death of Christ unto Pentecost is a fractal of the period of the cross unto 34 AD, when the sacred week concluded and the gospel went to the Gentiles.

Tretia hodina Cézarey Filipovej je alfou omegy deviatej hodiny Cézarey Prímorskej. Poukazujem na to, že nie o šesť hodín, ale o šesť dní neskôr je Peter na Vrchu premenenia, čo takisto znázorňuje dejiny, ktoré vrcholia pri nedeľnom zákone, ktorý je deviatou hodinou. Obdobie šiestich dní sa zhoduje s obdobím šiestich hodín, avšak len ako fraktál Cézarey k Cézarei. Čo je veľmi osobitné, je to, že tento jav, pri ktorom sa fraktál dejín nachádza v dejinách obdobia šiestich hodín, je presne to, čo sa deje, keď uvažujete o letničnom období. Šesť hodín od Kristovej smrti až po Letnice je fraktálom obdobia od kríža až po rok 34 po Kr., keď sa posvätný týždeň skončil a evanjelium prešlo k pohanom.

> “Now pride and envy closed the door against the light. If the reports brought by the shepherds and the wise men were credited, they would place the priests and rabbis in a most unenviable position, disproving their claim to be the exponents of the truth of God. These learned teachers would not stoop to be instructed by those whom they termed heathen. It could not be, they said, that God had passed them by, to communicate with ignorant shepherds or uncircumcised Gentiles. They determined to show their contempt for the reports that were exciting King Herod and all Jerusalem. They would not even go to Bethlehem to see whether these things were so. And they led the people to regard the interest in Jesus as a fanatical excitement. Here began the rejection of Christ by the priests and rabbis. From this point their pride and stubbornness grew into a settled hatred of the Saviour. While God was opening the door to the Gentiles, the Jewish leaders were closing the door to themselves.” The Desire of Ages, 62.

> „Teraz však pýcha a závisť zatvorili dvere pred svetlom. Keby sa správam, ktoré priniesli pastieri a mudrci, verilo, postavilo by to kňazov a rabínov do nanajvýš nezávideniahodného postavenia, keďže by to vyvrátilo ich nárok, že sú vykladačmi Božej pravdy. Títo učení učitelia sa nechceli znížiť k tomu, aby sa dali poučiť od tých, ktorých nazývali pohanmi. Nemohlo byť, hovorili, že by ich Boh obišiel a dorozumieval sa s nevedomými pastiermi alebo neobrezanými pohanmi. Rozhodli sa prejaviť svoje pohŕdanie správami, ktoré vzrušovali kráľa Herodesa i celý Jeruzalem. Nechceli ísť ani do Betlehema, aby sa presvedčili, či je to tak. A viedli ľud k tomu, aby záujem o Ježiša pokladal za fanatické vzrušenie. Tu sa začalo odmietanie Krista zo strany kňazov a rabínov. Od tejto chvíle ich pýcha a zatvrdilosť prerástli do ustálenej nenávisti voči Spasiteľovi. Zatiaľ čo Boh otváral dvere pohanom, židovskí vodcovia zatvárali dvere sami pred sebou.“ The Desire of Ages, 62.

In the midst of the sacred week Christ was crucified. Three and a half years later Stephen was stoned and Cornelius called for Peter. Three and a half years after the cross, probation is fully finished for ancient Israel. Stephen then looked into heaven and saw Christ standing, which is the symbol of the close of probation in Daniel twelve verse one. The door closed for ancient Israel and opened for the Gentiles.

Uprostred posvätného týždňa bol Kristus ukrižovaný. O tri a pol roka neskôr bol Štefan ukameňovaný a Kornélius povolal Petra. O tri a pol roka po kríži sa skúšobný čas pre staroveký Izrael úplne skončil. Štefan potom vzhliadol do neba a videl Krista stáť, čo je symbolom ukončenia skúšobného času v Danielovi dvanástej kapitole, prvom verši. Dvere sa pre staroveký Izrael zavreli a otvorili sa pre pohanov.

In the period from the death of Christ at the ninth hour to the death of Stephen and Peter’s calling at the ninth hour, Cornelius and Stephen are two witnesses that the twelve hundred and sixty prophetic days were fulfilled. From the ninth hour of death to the ninth hour of death, was 1,260 prophetic days. The ninth hour of death unto the ninth hour of Pentecost identifies a fractal of the 1,260 days, in the space of fifty-two days.

V období od Kristovej smrti o deviatej hodine až po Štefanovu smrť a Petrovo povolanie o deviatej hodine sú Kornélius a Štefan dvoma svedkami, že tisícdvestošesťdesiat prorockých dní sa naplnilo. Od deviatej hodiny smrti po deviatu hodinu smrti uplynulo 1 260 prorockých dní. Deviata hodina smrti až po deviatu hodinu Letníc označuje fraktál 1 260 dní v časovom rozpätí päťdesiatich dvoch dní.

The fractal that was the Pentecostal season is at the beginning of those 1,260 days, and at the end of those days Peter is prophetically located at both the third and ninth hour in Caesarea. The two Caesarea’s represent the alpha and omega of a prophetic six-hour period. Within the prophetic six-hour period of the two Caesarea’s, Peter travels for six days and gets to the Mount of Transfiguration. The Mount represents the sealing that culminates at the Sunday law, which is where the church triumphant is lifted up above all the mountains. Those six days represent the six-hour period from Caesarea to Caesarea and are a fractal within the period, as was the Pentecostal season a fractal at the beginning of the very same sacred period.

Fraktálom, ktorým bolo letničné obdobie, sa nachádza na začiatku tých 1 260 dní a na konci týchto dní je Peter prorocky umiestnený v Cézarei tak pri tretej, ako aj pri deviatej hodine. Obe Cézarey predstavujú alfu a omegu prorockého šesťhodinového obdobia. V rámci prorockého šesťhodinového obdobia oboch Cézareí putuje Peter šesť dní a prichádza na vrch Premenenia. Tento vrch predstavuje spečatenie, ktoré vrcholí pri nedeľnom zákone, kde je víťazná cirkev vyzdvihnutá nad všetky vrchy. Týchto šesť dní predstavuje šesťhodinové obdobie od Cézarey po Cézareu a sú fraktálom v rámci tohto obdobia, tak ako letničné obdobie bolo fraktálom na začiatku toho istého posvätného obdobia.

The beginning fractal was a fulfillment of the Spring feasts associated with the Pentecostal season. The ending fractal of Caesarea Philippi to the Mount of Transfiguration is also prophetically tied together with the sacred week. At the Mount the Father spoke, as He had done at Christ’s baptism, and as He would just before the cross. The Father audibly spoke three times from the start of the sacred week unto the cross. Once at the baptism, then at the Mount of Transfiguration and then He spoke in the shadow of the approaching cross.

Počiatočný fraktál bol naplnením jarných sviatkov spojených s obdobím Letníc. Záverečný fraktál od Cézarey Filipovej po Vrch premenenia je takisto prorocky spätý so svätým týždňom. Na Vrchu prehovoril Otec, ako to urobil pri Kristovom krste a ako to mal urobiť tesne pred krížom. Otec prehovoril počuteľne trikrát od začiatku svätého týždňa až po kríž. Raz pri krste, potom na Vrchu premenenia a potom prehovoril v tieni blížiaceho sa kríža.

The cross is the omega of the 1,260 days that began at His baptism. The baptism and the cross are specific waymarks of the sacred week of Daniel nine, thus identifying the Mount of Transfiguration as part of the sacred week. If the first and last fulfill waymarks of the prophecy of the sacred week, then the middle waymark must of prophetic necessity do the same.

Kríž je omegou 1 260 dní, ktoré sa začali pri Jeho krste. Krst a kríž sú osobitnými medzníkmi svätého týždňa z Daniel 9, a tak označujú vrch Premenenia ako súčasť svätého týždňa. Ak prvý a posledný medzník napĺňajú proroctvo svätého týždňa, potom aj prostredný medzník to musí z prorockej nevyhnutnosti robiť rovnako.

The baptism is the first angel; the Mount of Transfiguration is the second and the cross is the third. At the Mount, God identified Moses and Elijah as waymarks of the remnant church. The application is tied together with the threefold symbol of Peter, James and John. There were three times that Jesus took Peter, James and John with Him. The first time it was the resurrection of Jairus’ daughter, the second was the Transfiguration and the third was Gethsemane. The first time Peter, James and John witnessed a resurrected twelve-year-old virgin.

Krst je prvý anjel; Vrch premenenia je druhý a kríž je tretí. Na vrchu Boh označil Mojžiša a Eliáša za znamenia cesty cirkvi ostatku. Toto uplatnenie je spojené trojitým symbolom Petra, Jakuba a Jána. Ježiš vzal Petra, Jakuba a Jána so sebou trikrát. Prvý raz to bolo pri vzkriesení Jairovej dcéry, druhý raz pri Premenení a tretí raz v Getsemane. Prvý raz Peter, Jakub a Ján boli svedkami vzkriesenia dvanásťročnej panny.

> And it came to pass, that, when Jesus was returned, the people gladly received him: for they were all waiting for him. And, behold, there came a man named Jairus, and he was a ruler of the synagogue: and he fell down at Jesus’ feet, and besought him that he would come into his house: For he had one only daughter, about twelve years of age, and she lay a dying. But as he went the people thronged him. Luke 8:40–42.

> A stalo sa, že keď sa Ježiš vrátil, zástup ho s radosťou prijal, lebo všetci ho očakávali. A hľa, prišiel muž menom Jairus, ktorý bol predstaveným synagógy; padol Ježišovi k nohám a prosil ho, aby vošiel do jeho domu, pretože mal jedinú dcéru, asi dvanásťročnú, a tá umierala. Ale keď šiel, zástupy sa na neho tlačili. Lukáš 8:40–42.

The name Jairus means “the enlightener” and “to be luminous and glorious.” Of the three times when Peter, James and John were exclusively guests of Christ, this was the first time, and Jairus’ represents the first angel who lightens the earth with its glory. The twelve-year old virgin represents the virgins who are to be resurrected as the one hundred and forty-four thousand. Christ reached the home of the virgin daughter, after His interaction of a woman who had an issue of blood for twelve years.

Meno Jairus znamená „osvietiteľ“ a „byť žiarivý a slávny“. Z troch prípadov, keď boli Peter, Jakub a Ján výlučne hosťami Krista, toto bolo po prvý raz a Jairus predstavuje prvého anjela, ktorý osvecuje zem svojou slávou. Dvanásťročná panna predstavuje panny, ktoré majú byť vzkriesené ako stoštyridsaťštyritisíc. Kristus prišiel do domu panenskej dcéry po svojom stretnutí so ženou, ktorá mala krvotok dvanásť rokov.

> And a woman having an issue of blood twelve years, which had spent all her living upon physicians, neither could be healed of any, Came behind him, and touched the border of his garment: and immediately her issue of blood stanched. Luke 8:43, 44.

> A žena, ktorá dvanásť rokov trpela krvotokom a na lekárov vynaložila celý svoj majetok, no ani jeden ju nemohol uzdraviť, pristúpila zozadu, dotkla sa obruby jeho rúcha; a hneď sa jej krvotok zastavil. Lukáš 8:43, 44.

A twelve-year old virgin is identified, and then in the next verse a woman who has a blood issue for twelve years is then identified. The woman had the issue of blood the entire life of the virgin. Jesus was about to pass by the woman with the issue of blood, in order to reach the virgin daughter. The woman represents the first angel’s message as represented by the message to Laodicea. Christ was about to resurrect and raise the virgin to life, and the sick woman, the Laodicean woman, still had a brief opportunity to touch Divinity. A child represents the last generation, and Jesus is passing by a sickly woman, Laodicea to raise up the virgin of the last days. When the virgin is resurrected, the woman has been either healed or passed by.

Je označená dvanásťročná panna a potom je v nasledujúcom verši označená žena, ktorá má krvotok už dvanásť rokov. Tá žena mala krvotok po celý život tej panny. Ježiš sa chystal prejsť okolo ženy s krvotokom, aby sa dostal k panenskej dcére. Žena predstavuje posolstvo prvého anjela, ako je znázornené posolstvom Laodicei. Kristus sa chystal vzkriesiť a pozdvihnúť pannu k životu a chorá žena, laodicejská žena, mala ešte krátku príležitosť dotknúť sa Božstva. Dieťa predstavuje poslednú generáciu a Ježiš prechádza popri chorej žene, Laodicei, aby pozdvihol pannu posledných dní. Keď je panna vzkriesená, žena už bola buď uzdravená, alebo ju obišiel.

A characteristic of the first angel is fear, and there are two types of fear.

Charakteristickým znakom prvého anjela je bázeň a jestvujú dva druhy bázne.

> While he yet spake, there cometh one from the ruler of the synagogue’s house, saying to him, Thy daughter is dead; trouble not the Master. But when Jesus heard it, he answered him, saying, Fear not: believe only, and she shall be made whole. Luke 8:49, 50.

> Kým ešte hovoril, prišiel ktosi z domu predstaveného synagógy a povedal mu: Tvoja dcéra zomrela; neunúvaj už Majstra. Keď to však Ježiš počul, odpovedal mu slovami: Neboj sa; len ver, a bude uzdravená. Lukáš 8:49, 50.

Then Peter, James and John go into the room where the resurrection, symbolized by Christ’s baptism, represented the empowerment of the first and third angels. The Mount of Transfiguration is the second time Peter, James and John are witnesses. The Mount of Transfiguration is the second angel, and when Christ took the same disciples to Gethsemane, it represented the third angel. At the second step, the Mount of Transfiguration there is a “doubling,” for the waymark of the Mount is the middle of the three times that the Father spoke. The first was at His baptism, which aligns with the resurrection of the twelve-year-old virgin, the second was the Mount, and the third was just before the cross. The three times the Father spoke and the three times the three disciples went by themselves with Jesus are tied together by the fact that the second waymark in either line is the Mount of Transfiguration.

Potom Peter, Jakub a Ján vstupujú do miestnosti, kde vzkriesenie, symbolizované Kristovým krstom, predstavovalo zmocnenie prvého a tretieho anjela. Vrch premenenia je druhým prípadom, keď sú Peter, Jakub a Ján svedkami. Vrch premenenia je druhým anjelom, a keď Kristus vzal tých istých učeníkov do Getsemane, predstavovalo to tretieho anjela. V druhom kroku, pri Vrchu premenenia, dochádza k „zdvojeniu“, lebo waymark Vrchu je prostredkom troch prípadov, keď prehovoril Otec. Prvý bol pri Jeho krste, čo sa zhoduje so vzkriesením dvanásťročnej panny, druhým bol Vrch a tretím bolo tesne pred krížom. Tri prípady, keď prehovoril Otec, a tri prípady, keď traja učeníci odišli sami s Ježišom, sú navzájom spojené tým, že druhým waymarkom v ktoromkoľvek z týchto radov je Vrch premenenia.

> And when he came into the house, he suffered no man to go in, save Peter, and James, and John, and the father and the mother of the maiden. And all wept, and bewailed her: but he said, Weep not; she is not dead, but sleepeth. And they laughed him to scorn, knowing that she was dead. And he put them all out, and took her by the hand, and called, saying, Maid, arise. And her spirit came again, and she arose straightway: and he commanded to give her meat. And her parents were astonished: but he charged them that they should tell no man what was done. Luke 8:51–56.

> A keď vošiel do domu, nedovolil nikomu vojsť, iba Petrovi a Jakubovi a Jánovi a otcovi i matke dievčaťa. A všetci plakali a nariekali nad ňou; ale on povedal: Neplačte; nezomrela, ale spí. A vysmievali sa mu, vediac, že zomrela. On však všetkých vyhnal, chytil ju za ruku a zvolal: Dievča, vstaň. A jej duch sa navrátil a hneď vstala; a prikázal, aby jej dali jesť. A jej rodičia žasli; no prikázal im, aby nikomu nepovedali, čo sa stalo. Lukáš 8:51–56.

Peter, James and John witness the first angel at the resurrection of the virgin, who had been asleep, as was Lazarus. When she awoke, she immediately rose and was given food. When Elijah and Moses are resurrected in Revelation eleven, they immediately rise, and then the Holy Spirit is poured out without measure, representing the virgin’s food. The Mount of Transfiguration was six days after Caesarea Philippi, except when Luke records the events.

Peter, Jakub a Ján sú svedkami prvého anjela pri vzkriesení panny, ktorá spala, ako spal Lazár. Keď sa prebudila, ihneď vstala a dostala pokrm. Keď sú Eliáš a Mojžiš vzkriesení v jedenástej kapitole Zjavenia, ihneď vstanú, a potom je vyliaty Duch Svätý bez miery, čo predstavuje pokrm panny. Vrch premenenia bol šesť dní po Cézarei Filipovej, s výnimkou Lukášovho podania udalostí.

> And it came to pass about an eight days after these sayings, he took Peter and John and James, and went up into a mountain to pray. And as he prayed, the fashion of his countenance was altered, and his raiment was white and glistering. And, behold, there talked with him two men, which were Moses and Elias. Luke 9:28–30.

> Asi o osem dní po týchto slovách vzal Petra, Jána a Jakuba a vyšiel na vrch modliť sa. A kým sa modlil, vzhľad jeho tváre sa premenil a jeho rúcho bolo biele a žiarivé. A hľa, rozprávali sa s ním dvaja mužovia, ktorí boli Mojžiš a Eliáš. Lukáš 9:28–30.

Matthew and Mark both say decisively “after six days,” and Luke says “about” eight days. The Bible authors employed two reckonings of time; one called inclusive and the other exclusive. At first glance it might appear as contradictions, but the fact that Luke said “about” identifies that he was speaking in inclusive terms, and when Matthew and Mark say, “after six days,” they are identifying that they were counting whole days, and not the day that started the eight-day period, or the day that ended the eight-day period. The difference produces two numerical symbols of the same period; one is the number eight and the other is the six days.

Matúš aj Marek jednoznačne hovoria „po šiestich dňoch“ a Lukáš hovorí „asi“ o ôsmich dňoch. Biblickí autori používali dva spôsoby počítania času; jeden sa nazýval inkluzívny a druhý exkluzívny. Na prvý pohľad by sa to mohlo javiť ako rozpor, no skutočnosť, že Lukáš povedal „asi“, ukazuje, že hovoril v inkluzívnom zmysle, a keď Matúš a Marek hovoria „po šiestich dňoch“, dávajú tým najavo, že počítali celé dni, a nie deň, ktorým sa osemdenné obdobie začalo, ani deň, ktorým sa osemdenné obdobie skončilo. Tento rozdiel vytvára dva číselné symboly toho istého obdobia; jedným je číslo osem a druhým šesť dní.

What is established with the two testimonies of the six or eight day period from Caesarea Philippi and the Mount of Transfiguration is that in the period when Christ seals the one hundred and forty-four thousand, the number eight represents the eight souls on Noah’s Ark, and the six represents the sixth church of Philadelphia, who is destined to be the church that is the eighth, that is of the seven. They are transformed into the eighth at the glorification of Moses, Elijah and Christ. The glorification on the mountain is also typified by the glorification on the mountain in the history of Moses.

To, čo je ustanovené dvoma svedectvami o období šiestich alebo ôsmich dní od Cézarey Filipovej a vrchu Premenenia, je to, že v období, keď Kristus pečatí sto štyridsaťštyri tisíc, číslo osem predstavuje osem duší na Noemovom korábe a číslo šesť predstavuje šiesty zbor vo Filadelfii, ktorý je predurčený stať sa zborom, ktorý je ôsmy, totiž z tých siedmich. Sú premenení na ôsmy pri oslávení Mojžiša, Eliáša a Krista. Oslávenie na vrchu je takisto predobrazené oslávením na vrchu v dejinách Mojžiša.

When Moses ascended the mountain he took seventy elders and Joshua with him.

Keď Mojžiš vystúpil na vrch, vzal so sebou sedemdesiatich starších a Jozuu.

> Then went up Moses, and Aaron, Nadab, and Abihu, and seventy of the elders of Israel: And they saw the God of Israel: and there was under his feet as it were a paved work of a sapphire stone, and as it were the body of heaven in his clearness. And upon the nobles of the children of Israel he laid not his hand: also they saw God, and did eat and drink. And the Lord said unto Moses, Come up to me into the mount, and be there: and I will give thee tables of stone, and a law, and commandments which I have written; that thou mayest teach them.

> Potom vystúpil Mojžiš a Áron, Nadáb a Abíhu a sedemdesiati zo starších Izraela. A videli Boha Izraela; a pod jeho nohami bolo čosi ako dielo z dlažby zo zafírového kameňa, a ako samo nebo vo svojej jasnosti. A na vyvolených synov Izraela nevztiahol svoju ruku; aj videli Boha a jedli i pili. A Hospodin povedal Mojžišovi: Vystúp ku mne na vrch a buď tam; a dám ti kamenné dosky a zákon i prikázania, ktoré som napísal, aby si ich učil.

> And Moses rose up, and his minister Joshua: and Moses went up into the mount of God. And he said unto the elders, Tarry ye here for us, until we come again unto you: and, behold, Aaron and Hur are with you: if any man have any matters to do, let him come unto them.

> Mojžiš teda vstal i jeho služobník Jozua a Mojžiš vystúpil na vrch Boží. A starším povedal: Počkajte tu na nás, dokiaľ sa nevrátime k vám; a hľa, Áron a Húr sú s vami; ak by mal niekto nejakú vec, nech sa obráti na nich.

> And Moses went up into the mount, and a cloud covered the mount. And the glory of the Lord abode upon mount Sinai, and the cloud covered it six days: and the seventh day he called unto Moses out of the midst of the cloud. And the sight of the glory of the Lord was like devouring fire on the top of the mount in the eyes of the children of Israel. And Moses went into the midst of the cloud, and gat him up into the mount: and Moses was in the mount forty days and forty nights. Exodus 24:9–18.

> A Mojžiš vystúpil na vrch a oblak zakryl vrch. A sláva Hospodinova spočinula na vrchu Sinaj a oblak ho prikrýval šesť dní; a siedmeho dňa zavolal na Mojžiša z prostred oblaku. A pohľad na slávu Hospodinovu bol v očiach synov Izraelových ako stravujúci oheň na vrchole vrchu. A Mojžiš vošiel do prostred oblaku a vystúpil na vrch; a Mojžiš bol na vrchu štyridsať dní a štyridsať nocí. Exodus 24:9–18.

The first angel’s message was the resurrection of Jairus’ daughter, aligning with Christ’s baptism. Then six days later, came the Mount of Transfiguration which is the second angel, that led to the cross, which is the third angel. As the second angel, the Mount has a double witness, in that the speaking of the Father at the Mount, connects with a second line of the three. The three times Peter, James and John were exclusive guests of Christ, and the three times the Father spoke, both identify the second manifestation of the Father’s voice, and the second time Jesus took Peter, James and John was the Mount of Transfiguration. The second waymark of the Mount has a double witness of the Father’s voice and the three disciples, for the second message always identifies a “doubling.”

Posolstvom prvého anjela bolo vzkriesenie Jairovej dcéry, zodpovedajúce Kristovmu krstu. Potom, o šesť dní neskôr, prišla Hora premenenia, ktorá je druhým anjelom a viedla ku krížu, ktorý je tretím anjelom. Ako druhý anjel má Hora dvojaké svedectvo v tom, že Otcov hlas na Hore sa spája s druhou líniou tejto trojice. Tri razy boli Peter, Jakub a Ján výlučnými Kristovými hosťami, a tri razy prehovoril Otec; oboje označuje druhé zjavenie Otcovho hlasu, a druhý raz, keď Ježiš vzal Petra, Jakuba a Jána so sebou, bol na Hore premenenia. Druhý medzník Hory má dvojaké svedectvo Otcovho hlasu a troch učeníkov, lebo druhé posolstvo vždy označuje „zdvojenie“.

The six-hour-period between the evening and morning sacrifices, which is represented by Matthew and Marks’ six days from Caesarea Philippi and the Mount, are represented by Moses’ six days, until he is called into the cloud on the seventh day.

Šesťhodinové obdobie medzi večernou a rannou obeťou, ktoré predstavuje Matúšových a Markových šesť dní od Cézarey Filipovej po vrch, je znázornené Mojžišovými šiestimi dňami, až kým nie je na siedmy deň povolaný do oblaku.

The line begins with the tarrying time of the second angel, as Moses instructs the seventy elders to “tarry” until he returns. The first six-days in the line are isolated, but still form part of the overall 46 days. The six days are a period that leads to the third test, represented by forty days. The 46 days symbolize the temple, the sixth days are the six hours from Christ’s death to Pentecost, the six hours from His crucifixion to His death, the six hours of Caesarea to Caesarea and the six hours of Peter in the upper room to the temple. Moses is receiving the Law of the covenant, and getting the instructions upon how to raise the temple. Though the Bible says no man has seen God, the elders “saw the God of Israel.” The glorification of God on the mount with Moses and the elders typified the glorification on the Mount of Transfiguration. Both contain the six-day period. Moses’ line includes the tarrying time of the second angel and the full forty-six days representing the temple. The forty days he received the law, represents the sealing.

Línia sa začína dobou meškania druhého anjela, keď Mojžiš poučuje sedemdesiatich starších, aby „počkali“, kým sa nevráti. Prvých šesť dní v tejto línii je oddelených, no stále tvorí súčasť celkových 46 dní. Týchto šesť dní je obdobím, ktoré vedie k tretej skúške, znázornenej štyridsiatimi dňami. Týchto 46 dní symbolizuje chrám; šesť dní predstavuje šesť hodín od Kristovej smrti do Turíc, šesť hodín od Jeho ukrižovania po Jeho smrť, šesť hodín od Cézarey do Cézarey a šesť hodín od Petra vo vrchnej sieni k chrámu. Mojžiš prijíma zákon zmluvy a dostáva pokyny, ako postaviť chrám. Hoci Biblia hovorí, že Boha nikto nevidel, starší „videli Boha Izraela“. Oslávenie Boha na vrchu s Mojžišom a staršími predobrazuje oslávenie na Vrchu premenenia. Obe zahŕňajú obdobie šiestich dní. Mojžišova línia zahŕňa dobu meškania druhého anjela a plných štyridsaťšesť dní predstavujúcich chrám. Štyridsať dní, počas ktorých prijímal zákon, predstavuje spečatenie.

Peter was at Caesarea Philippi at the third hour, on his way to Caesarea Maritima at the ninth hour and in six to eight days he is at the Mount, tarrying with Moses’ seventy elders when He sees a vision of the glorified Lord, just as Daniel did in chapter ten. Daniel saw the Lord face to face, as did Gideon and the seventy elders. The Mount of Transfiguration is where the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand are transformed into the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. They become the eighth church that is the sixth church, thus we see six days and eight days.

Peter bol v Cézarei Filipovej o tretej hodine, na svojej ceste do Cézarey Prímorskej o deviatej hodine, a o šesť až osem dní je na Vrchu, kde sa zdržuje so sedemdesiatimi staršími Mojžiša, keď vidí videnie osláveného Pána, práve tak, ako ho videl Daniel v desiatej kapitole. Daniel videl Pána z tváre do tváre, tak ako aj Gedeon a sedemdesiati starší. Vrch premenenia je miestom, kde sa laodicejské hnutie sto štyridsaťštyritisíc premieňa na filadelfské hnutie sto štyridsaťštyritisíc. Stávajú sa ôsmou cirkvou, ktorá je šiestou cirkvou, a tak vidíme šesť dní a osem dní.

The six hours from the crucifixion to His death, the six hours of Pentecost, the six hours of Caesarea to Caesarea, the six days to the Mount of Transfiguration and the six days of Moses that led to the forty days are the same line. Between Caesarea Philippi, which is Panium and the Sunday law, the one hundred and forty-four thousand are sealed. That sealing causes a division.

Šesť hodín od ukrižovania po Jeho smrť, šesť hodín Letníc, šesť hodín od Cézarey po Cézareu, šesť dní do vrchu Premenenia a šesť Mojžišových dní, ktoré viedli k štyridsiatim dňom, tvoria tú istú líniu. Medzi Cézareou Filipovou, ktorá je Paniom, a nedeľným zákonom je sto štyridsaťštyri tisíc zapečatených. Toto zapečatenie spôsobuje rozdelenie.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Daniel 10:7.

> A ja, Daniel, som jediný videl to videnie; muži, ktorí boli so mnou, to videnie nevideli; padla však na nich veľká triaška, takže utiekli, aby sa skryli. Daniel 10:7.

Moses separated from the elders when he said, “Tarry ye here for us, until we come again unto you.” Moses separated from seventy at the tarrying time, and seventy weeks represents probationary time for the former covenant people. When the seventieth week ended, and that seventieth week was the sacred week that Christ confirmed the covenant with many, Christ then fully separated from the former covenant people. The period when the former covenant people could resolve their issue of blood, which for them was believing they were saved by the blood of Abraham, was over and the virgin of twelve years was resurrected to serve. Once the tarrying time began, Moses received the law of the covenant, and the instructions of raising the temple.

Mojžiš sa oddelil od starších, keď povedal: „Počkajte tu na nás, kým sa k vám nevrátime.“ Mojžiš sa v čase čakania oddelil od sedemdesiatich a sedemdesiat týždňov predstavuje čas skúšky pre ľud bývalej zmluvy. Keď sa skončil sedemdesiaty týždeň — a ten sedemdesiaty týždeň bol posvätným týždňom, v ktorom Kristus potvrdil zmluvu s mnohými — vtedy sa Kristus úplne oddelil od ľudu bývalej zmluvy. Obdobie, počas ktorého mohol ľud bývalej zmluvy vyriešiť svoj problém krvotoku, čo pre nich znamenalo vieru, že sú spasení krvou Abraháma, sa skončilo a dvanásťročná panna bola vzkriesená, aby slúžila. Keď sa začal čas čakania, Mojžiš prijal zákon zmluvy a pokyny na vybudovanie chrámu.

When Peter, James and John were at the Mount, the sealing of God’s people, and their subsequent raising up as an ensign represents those covenant people as the temple of the one hundred and forty-four thousand. The eleventh-hour workers are then joined to that temple.

Keď boli Peter, Jakub a Ján na vrchu, spečatenie Božieho ľudu a jeho následné pozdvihnutie ako zástavy predstavuje tento zmluvný ľud ako chrám sto štyridsaťštyri tisíc. Robotníci jedenástej hodiny sa potom pripájajú k tomuto chrámu.

> Thus saith the Lord, Keep ye judgment, and do justice: for my salvation is near to come, and my righteousness to be revealed. Blessed is the man that doeth this, and the son of man that layeth hold on it; that keepeth the sabbath from polluting it, and keepeth his hand from doing any evil. Neither let the son of the stranger, that hath joined himself to the Lord, speak, saying, The Lord hath utterly separated me from his people: neither let the eunuch say, Behold, I am a dry tree. For thus saith the Lord unto the eunuchs that keep my sabbaths, and choose the things that please me, and take hold of my covenant; Even unto them will I give in mine house and within my walls a place and a name better than of sons and of daughters: I will give them an everlasting name, that shall not be cut off. Also the sons of the stranger, that join themselves to the Lord, to serve him, and to love the name of the Lord, to be his servants, every one that keepeth the sabbath from polluting it, and taketh hold of my covenant; Even them will I bring to my holy mountain, and make them joyful in my house of prayer: their burnt offerings and their sacrifices shall be accepted upon mine altar; for mine house shall be called an house of prayer for all people.

> Takto hovorí Hospodin: Zachovávajte právo a čiňte spravodlivosť, lebo moja spása je blízko, aby prišla, a moja spravodlivosť, aby sa zjavila. Blahoslavený človek, ktorý to činí, a syn človeka, ktorý sa toho pridŕža; ktorý zachováva sobotu, aby ju nepoškvrnil, a chráni svoju ruku pred páchaním akéhokoľvek zla. A nech nehovorí cudzinec, ktorý sa pripojil k Hospodinovi: Hospodin ma celkom odlúčil od svojho ľudu; ani nech nehovorí komorník: Hľa, ja som suchý strom. Lebo takto hovorí Hospodin komorníkom, ktorí zachovávajú moje soboty, volia si to, čo sa mi páči, a pridŕžajú sa mojej zmluvy: Dám im vo svojom dome a medzi svojimi múrmi miesto a meno lepšie než synom a dcéram; dám im večné meno, ktoré nebude vyhladené. Aj cudzincov, ktorí sa pripojili k Hospodinovi, aby mu slúžili a milovali meno Hospodinovo, aby boli jeho služobníkmi, každého, kto zachováva sobotu, aby ju nepoškvrnil, a pridŕža sa mojej zmluvy, aj tých privediem na svoj svätý vrch a naplním ich radosťou vo svojom dome modlitby; ich spaľované obete a ich obety budú prijaté na mojom oltári; lebo môj dom sa bude nazývať domom modlitby pre všetky národy.

> The Lord God which gathereth the outcasts of Israel saith, Yet will I gather others to him, beside those that are gathered unto him. Isaiah 56:1–8.

> Pán Hospodin, ktorý zhromažďuje vyhnancov Izraela, hovorí: Ešte k nemu zhromaždím iných, okrem tých, ktorí sú už k nemu zhromaždení. Izaiáš 56:1–8.

Peter, James and John, as well as Moses represent the “outcasts of Israel,” who are cast out by their brethren which hated them.

Peter, James a John, ako aj Mojžiš, predstavujú „vyvrheľov Izraela“, ktorých ich bratia, ktorí ich nenávideli, vyvrhli.

> Thus saith the Lord, The heaven is my throne, and the earth is my footstool: where is the house that ye build unto me? and where is the place of my rest?

> Takto hovorí Hospodin: Nebo je mojím trónom a zem podnožkou mojich nôh; kdeže je ten dom, ktorý mi chcete postaviť, a kde je miesto môjho odpočinku?

> For all those things hath mine hand made, and all those things have been, saith the Lord: but to this man will I look, even to him that is poor and of a contrite spirit, and trembleth at my word. He that killeth an ox is as if he slew a man; he that sacrificeth a lamb, as if he cut off a dog’s neck; he that offereth an oblation, as if he offered swine’s blood; he that burneth incense, as if he blessed an idol. Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before mine eyes, and chose that in which I delighted not.

> Veď to všetko učinila moja ruka, a tak povstalo to všetko, hovorí Hospodin. Ale na toho zhliadnem: na biedneho a skrúšeného duchom, ktorý sa trasie pred mojím slovom. Kto zabíja vola, je ako ten, kto zabije človeka; kto obetuje jahňa, ako ten, kto zlomí psovi väz; kto prináša obilnú obeť, ako ten, kto obetuje bravčovú krv; kto páli kadidlo, ako ten, kto dobrorečí modle. Áno, zvolili si svoje vlastné cesty a ich duša nachádza záľubu vo svojich ohavnostiach. Aj ja si zvolím ich poblúdenia a uvediem na nich to, čoho sa desia; pretože keď som volal, nikto neodpovedal; keď som hovoril, nepočúvali, ale páchali zlo pred mojimi očami a vyvolili si to, v čom som nemal záľubu.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. Isaiah 66:1–5.

> Počujte slovo Hospodinovo, vy, ktorí sa trasiete pred jeho slovom; vaši bratia, ktorí vás nenávideli a vyháňali vás pre moje meno, hovorili: Nech je Hospodin oslávený; ale on sa ukáže na vašu radosť a oni budú zahanbení. Izaiáš 66,1–5.

The word “joy” occurs numerous times and ways in the Scriptures, as does the word “ashamed.” In the context of Peter’s message from the book of Joel, the shame versus joy is a parallel, such as the wise and the foolish or the wheat and the tares. Shame and joy represent, in the context of Joel, those who have the oil, or the latter rain message, versus those who don’t. It is only when you see this detail that you can get to the deeper meaning of, “Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake.” Those brethren are those who in Spalding and Magan, page one and two, are the “nominal Adventists, like Judas,” that will “betray us to the Catholics,” “for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it.” Your brethren that hate you, cast you out over the message of the Sabbath of the land, Moses seven times, which cannot be refuted. The point here is that you get cast out over a doctrinal argument, a debate, as Isaiah calls it, and the doctrinal debate is the message of the latter rain.

Slovo „radosť“ sa v Písmach vyskytuje mnohokrát a rozličnými spôsobmi, podobne aj slovo „zahanbený“. V kontexte Petrovho posolstva z knihy Jóel je protiklad zahanbenia a radosti paralelou, podobne ako múdre a bláznivé panny alebo pšenica a kúkoľ. Zahanbenie a radosť v kontexte Jóela predstavujú tých, ktorí majú olej, čiže posolstvo neskorého dažďa, v protiklade k tým, ktorí ho nemajú. Až keď postrehnete tento detail, môžete preniknúť k hlbšiemu významu slov: „Vaši bratia, ktorí vás nenávideli, ktorí vás vyhnali pre moje meno.“ Títo bratia sú tí, ktorí sú v Spalding and Magan, na prvej a druhej strane, označení ako „menovití adventisti, ako Judáš“, ktorí nás „zradia katolíkom“, „lebo nás nenávideli pre sobotu, keďže ju nemohli vyvrátiť“. Vaši bratia, ktorí vás nenávidia, vás vyháňajú pre posolstvo o sobote zeme, Mojžiš sedemkrát, ktoré nemožno vyvrátiť. Pointa je tu tá, že ste vyhnaní pre doktrinálny spor, pre debatu, ako to nazýva Izaiáš, a touto doktrinálnou debatou je posolstvo neskorého dažďa.

Joel calls that message “new wine,” and if you have that message, you have joy. If you do not have it, you awaken as the drunkards of Joel do to find that the new wine is cut off from your mouth. At that point you are prophetically “ashamed.” The class that has the oil, has joy and the class that has no oil is ashamed. The oil is also new wine, and it is associated with joy. This is why Isaiah says, “Hear the word of the Lord.” One class chooses to hear, and the other hearkens not to the sound of the trumpet. Isaiah specifically identifies the class who hear, when he states, “ye that tremble at his word.” The Lord gathers those who have been cast out over the message that arrived at 9/11, and at the Sunday law, He gathers Isaiah’s eunuchs, who are represented as dry trees. If they will take hold of the covenant, they will no longer be separated from God’s holy mountain.

Joel nazýva toto posolstvo „novým vínom“ a ak máte toto posolstvo, máte radosť. Ak ho nemáte, prebúdzate sa tak, ako sa prebúdzajú Joelovi opilci, aby ste zistili, že nové víno je odňaté od vašich úst. V tom okamihu ste prorocky „zahanbení“. Trieda, ktorá má olej, má radosť, a trieda, ktorá nemá olej, je zahanbená. Olej je tiež novým vínom a je spojený s radosťou. Preto Izaiáš hovorí: „Počujte slovo Hospodinovo.“ Jedna trieda sa rozhodne počúvať a druhá nepočúva zvuk trúby. Izaiáš výslovne označuje triedu, ktorá počúva, keď hovorí: „vy, ktorí sa triasete pri jeho slove.“ Pán zhromažďuje tých, ktorí boli vyvrhnutí pre posolstvo, ktoré prišlo 11. septembra, a pri nedeľnom zákone zhromažďuje Izaiášových eunuchov, ktorí sú znázornení ako suché stromy. Ak sa budú pevne držať zmluvy, už viac nebudú oddelení od Božieho svätého vrchu.

A eunuch or a dry tree represent death. A eunuch cannot reproduce and a dry tree has no life. The promise is that if those Gentiles, or eleventh-hour workers will accept the covenant represented by Sabbath, they will have sons and daughters. First He gathers the outcasts of Israel, then lifts those outcasts up as an ensign and then gathers His other flock. The first and second gatherings represent the period from 9/11 unto the Sunday law when the Holy Spirit is sprinkling, and also the period from the Sunday law until Michael stands up and the latter rain is poured out without measure. In both periods the latter rain is a message, which if you have, brings joy, and if you don’t have, brings shame.

Eunuch alebo suchý strom predstavujú smrť. Eunuch nemôže plodiť potomstvo a suchý strom nemá život. Zasľúbenie znie, že ak títo pohania, či robotníci jedenástej hodiny, prijmú zmluvu predstavenú sobotou, budú mať synov a dcéry. Najprv zhromažďuje vyhnancov Izraela, potom týchto vyhnancov pozdvihuje ako koruhvu a následne zhromažďuje svoje iné stádo. Prvé a druhé zhromaždenie predstavujú obdobie od 11. septembra až po nedeľný zákon, keď Duch Svätý kropí, ako aj obdobie od nedeľného zákona až dovtedy, kým povstane Michael a neskorý dážď bude vyliaty bez miery. V oboch obdobiach je neskorý dážď posolstvom, ktoré, ak ho máš, prináša radosť, a ak ho nemáš, prináša hanbu.

The book of Matthew is divided into three lines, that represent the three angels of Revelation fourteen. Each of the three lines also contain fractals of the three angels. The second line from chapter eleven unto chapter twenty-two is the center, for it is the second angel, which is positioned between the first and third angels. The book of Matthew is itself a center line, when we consider chapters eleven through twenty-two in the context of Genesis and Revelation’s covenant chapters.

Evanjelium podľa Matúša je rozdelené na tri línie, ktoré predstavujú troch anjelov zo štrnástej kapitoly Zjavenia. Každá z týchto troch línií obsahuje aj fraktály troch anjelov. Druhá línia, od jedenástej kapitoly po dvadsiatu druhú kapitolu, je stredom, lebo je to druhý anjel, ktorý je umiestnený medzi prvým a tretím anjelom. Evanjelium podľa Matúša je samo osebe stredovou líniou, keď uvažujeme o kapitolách jedenásť až dvadsaťdva v kontexte zmluvných kapitol Genezis a Zjavenia.

The center of the twelve covenant chapters is Matthew’s, and the center line of Matthew’s three lines is found in the same twelve chapters. The center of those twelve chapters is the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That center point is represented by three verses, which align with the three center verses of Genesis and Revelation’s twelve covenant chapters.

Stred dvanástich zmluvných kapitol patrí Matúšovi a stredný verš troch Matúšových línií sa nachádza v tých istých dvanástich kapitolách. Stred týchto dvanástich kapitol tvorí zapečatenie sto štyridsiatich štyroch tisícov. Tento stredový bod predstavujú tri verše, ktoré sa zhodujú s tromi stredovými veršami dvanástich zmluvných kapitol knihy Genezis a Zjavenia.

Peter is a the center point of the center point of the center point, and he represents the first and last Christian bride. That is the signature of Alpha and Omega. Palmoni also placed His signature upon Peter’s name change, when He designed the enigma of Peter’s name in English. Jesus spoke to Peter in Hebrew, and the conversation was recorded in Greek and thereafter put into English. In English, Palmoni named Peter by using the 16th letter of the English alphabet, followed by the 5th letter, that is followed by the 20th, that is followed by the 5th that is followed by the 18th, fully knowing that when He, as Palmoni created the name that would go from Hebrew, to Greek to English. He also designed that the English name would allow an enigma of multiplying those five letters in order to reach the number one hundred and forty-four thousand. Palmoni, who is also the first and the last, designed that the first of those five and last of the five English letters that make up the name Peter are the 16th and 18th letters, for the name Peter was to occur in Matthew 16:18.

Peter je stredovým bodom stredového bodu stredového bodu a predstavuje prvú i poslednú kresťanskú nevestu. To je podpis Alfy a Omegy. Palmoni takisto vložil svoj podpis do Petrovej zmeny mena, keď utvoril hádanku Petrovho mena v angličtine. Ježiš hovoril s Petrom po hebrejsky a rozhovor bol zaznamenaný po grécky a potom prenesený do angličtiny. V angličtine Palmoni pomenoval Petra použitím 16. písmena anglickej abecedy, po ktorom nasleduje 5. písmeno, po ňom 20., po ňom 5. a po ňom 18., pričom plne vedel, že keď On ako Palmoni vytvoril meno, ktoré malo prejsť z hebrejčiny do gréčtiny a do angličtiny, zároveň utvoril aj to, aby anglické meno umožňovalo hádanku násobenia týchto piatich písmen v poradí, aby sa dospelo k číslu sto štyridsaťštyri tisíc. Palmoni, ktorý je tiež prvý i posledný, ustanovil, že prvé z týchto piatich a posledné z týchto piatich anglických písmen, ktoré tvoria meno Peter, sú 16. a 18. písmeno, lebo meno Peter sa malo vyskytnúť v Matúšovi 16:18.

With all of that about Peter, we still need to address the “golden ratio.” The golden ratio is represented by Matthew 16:18, for the ratio is 1.618. The golden ratio is associated with nature’s fractals, and when Palmoni locates Peter in Matthew 16:18, Palmoni is identifying that the prophetic key that is placed upon the shoulder of Eliakim in Isaiah 22:22, and the prophetic keys that are given to Peter and the church in the passage, includes prophetic fractals.

Pri všetkom tom, čo bolo povedané o Petrovi, ešte stále musíme pojednať o „zlatom pomere“. Zlatý pomer je znázornený v Matúšovi 16:18, lebo tento pomer je 1,618. Zlatý pomer sa spája s fraktálmi prírody, a keď Palmoni umiestňuje Petra do Matúša 16:18, Palmoni tým označuje, že prorocký kľúč, ktorý je položený na plece Eliakíma v Izaiášovi 22:22, a prorocké kľúče, ktoré sú v tomto úseku dané Petrovi a cirkvi, zahŕňajú prorocké fraktály.

Caesarea Philippi at the third hour unto Caesarea Maritima at the ninth hour represents a fractal of the third hour when Christ was crucified until the ninth hour of Cornelius sending for Peter. The Pentecostal season from the third hour of the crucifixion until Peter in the temple at Pentecost at the ninth hour, is a fractal of the 1,260 days from the cross to Cornelius. The three times the Father spoke is a fractal of the three angels, as is the three times Jesus took only Peter, James and John. The prophetic information that is encoded into the verses where Peter illustrates the one hundred and forty-four thousand is as profound as any truth has ever been, and yet we have not yet placed Peter at Panium in Daniel eleven.

Cézarea Filipova od tretej hodiny až po Cézareu Prímorskú o deviatej hodine predstavuje fraktál od tretej hodiny, keď bol Kristus ukrižovaný, až po deviatu hodinu, keď Kornélius poslal po Petra. Letničné obdobie od tretej hodiny ukrižovania až po Petra v chráme na Letnice o deviatej hodine je fraktálom 1 260 dní od kríža ku Kornéliovi. Tri razy, keď prehovoril Otec, sú fraktálom troch anjelov, tak ako aj tri razy, keď Ježiš vzal so sebou iba Petra, Jakuba a Jána. Prorocká informácia, ktorá je zakódovaná do veršov, v ktorých Peter znázorňuje sto štyridsaťštyri tisíc, je taká hlboká ako akákoľvek pravda, aká kedy bola, a predsa sme ešte neumiestnili Petra do Pania v Danielovi jedenásť.

We will continue this study in the next article.

V tejto štúdii budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

> Peter, an apostle of Jesus Christ, to the strangers scattered throughout Pontus, Galatia, Cappadocia, Asia, and Bithynia, Elect according to the foreknowledge of God the Father, through sanctification of the Spirit, unto obedience and sprinkling of the blood of Jesus Christ: Grace unto you, and peace, be multiplied. Blessed be the God and Father of our Lord Jesus Christ, which according to his abundant mercy hath begotten us again unto a lively hope by the resurrection of Jesus Christ from the dead, To an inheritance incorruptible, and undefiled, and that fadeth not away, reserved in heaven for you, Who are kept by the power of God through faith unto salvation ready to be revealed in the last time.

> Peter, apoštol Ježiša Krista, cudzincom rozptýleným po Ponte, Galácii, Kappadócii, Ázii a Bitýnii, vyvoleným podľa predzvedenia Boha Otca, v posvätení Ducha, na poslušnosť a pokropenie krvou Ježiša Krista: milosť vám a pokoj nech sa rozmnoží. Požehnaný buď Boh a Otec nášho Pána Ježiša Krista, ktorý nás podľa svojho hojného milosrdenstva znova splodil k živej nádeji skrze vzkriesenie Ježiša Krista z mŕtvych, k dedičstvu neporušiteľnému, nepoškvrnenému a nevädnúcemu, zachovávanému v nebesiach pre vás, ktorí ste mocou Božou strážení skrze vieru na spasenie pripravené zjaviť sa v poslednom čase.

> Wherein ye greatly rejoice, though now for a season, if need be, ye are in heaviness through manifold temptations: That the trial of your faith, being much more precious than of gold that perisheth, though it be tried with fire, might be found unto praise and honour and glory at the appearing of Jesus Christ: Whom having not seen, ye love; in whom, though now ye see him not, yet believing, ye rejoice with joy unspeakable and full of glory: Receiving the end of your faith, even the salvation of your souls.

> V tom sa veľmi radujete, hoci teraz nakrátko, ak treba, zarmucujú vás rozličné skúšky, aby sa skúška vašej viery, omnoho vzácnejšej než pominuteľné zlato, ktoré sa však skúša ohňom, ukázala na chválu, česť a slávu pri zjavení Ježiša Krista. Jeho, hoci ste ho nevideli, milujete; v neho, hoci ho teraz nevidíte, predsa veriac, radujete sa nevýslovnou radosťou a plnou slávy, dosahujúc cieľ svojej viery, spasenie svojich duší.

> Of which salvation the prophets have enquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.

> O tomto spasení sa vypytovali a bedlivo skúmali proroci, ktorí prorokovali o milosti, ktorá mala prísť k vám. Skúmali, na ktorý alebo na aký čas poukazoval Duch Kristov, ktorý bol v nich, keď vopred svedčil o Kristových utrpeniach a o sláve, ktorá mala nasledovať. Im bolo zjavené, že nie sebe samým, ale nám posluhovali tým, čo vám teraz zvestovali tí, ktorí vám kázali evanjelium v Duchu Svätom zoslanom z neba; do čoho túžia anjeli nazerať.

> Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ; As obedient children, not fashioning yourselves according to the former lusts in your ignorance: But as he which hath called you is holy, so be ye holy in all manner of conversation; Because it is written, Be ye holy; for I am holy.

> Preto si prepášte bedrá svojej mysle, buďte triezvi a dúfajte až do konca v milosť, ktorá vám bude prinesená pri zjavení Ježiša Krista; ako poslušné deti sa nepripodobňujte niekdajším žiadostiam v čase svojej nevedomosti, ale ako je svätý ten, ktorý vás povolal, tak buďte aj vy svätí v celom svojom počínaní; pretože je napísané: Buďte svätí, lebo ja som svätý.

> And if ye call on the Father, who without respect of persons judgeth according to every man’s work, pass the time of your sojourning here in fear: Forasmuch as ye know that ye were not redeemed with corruptible things, as silver and gold, from your vain conversation received by tradition from your fathers; But with the precious blood of Christ, as of a lamb without blemish and without spot: Who verily was foreordained before the foundation of the world, but was manifest in these last times for you, Who by him do believe in God, that raised him up from the dead, and gave him glory; that your faith and hope might be in God. Seeing ye have purified your souls in obeying the truth through the Spirit unto unfeigned love of the brethren, see that ye love one another with a pure heart fervently: Being born again, not of corruptible seed, but of incorruptible, by the word of God, which liveth and abideth forever. For all flesh is as grass, and all the glory of man as the flower of grass. The grass withereth, and the flower thereof falleth away: But the word of the Lord endureth forever. And this is the word which by the gospel is preached unto you. 1 Peter 1:1–25.

> A ak vzývate Otca, ktorý bez prijímania osôb súdi podľa skutku každého človeka, prežívajte čas svojho putovania tu v bázni; veď viete, že ste neboli vykúpení porušiteľnými vecami, striebrom alebo zlatom, zo svojho márneho spôsobu života, zdedeného po otcoch, ale drahou krvou Krista, ako bezchybného a nepoškvrneného Baránka. On bol síce vopred poznaný pred založením sveta, ale v týchto posledných časoch bol zjavený pre vás, ktorí skrze neho veríte v Boha, ktorý ho vzkriesil z mŕtvych a dal mu slávu, aby vaša viera a nádej boli v Bohu. Keďže ste si očistili duše poslušnosťou pravde skrze Ducha k nepokryteckej bratskej láske, vroucne sa navzájom milujte z čistého srdca; znovuzrodení nie z porušiteľného semena, ale z neporušiteľného, skrze Božie slovo, ktoré žije a zostáva naveky. Lebo každé telo je ako tráva a všetka sláva človeka ako kvet trávy. Tráva usychá a jej kvet opadáva, ale slovo Pánovo zostáva naveky. A to je slovo, ktoré vám bolo zvestované evanjeliom. 1 Peter 1:1–25.

Back to Articles