Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Three

Kniha Daniel – číslo sto tri

Unlocking Prophecy: Understanding the Triple Application of Prophetic Frameworks

Odomykanie proroctva: Pochopenie trojitej aplikácie prorockých rámcov

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We have been considering triple applications of prophecy. We are doing this for the purpose of identifying that when the Lord unsealed the last six verses of Daniel eleven with the collapse of the Soviet Union at the “time of the end” in 1989, an “increase of knowledge” was produced that was to test that generation of God’s people.

Uvažovali sme o trojitých aplikáciách proroctva. Robíme to s cieľom ukázať, že keď Pán v „čase konca“ roku 1989, pri rozpade Sovietskeho zväzu, odpečatil posledných šesť veršov z jedenástej kapitoly Daniela, vznikol „nárast poznania“, ktorý mal skúšať tú generáciu Božieho ľudu.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> A on povedal: Choď svojou cestou, Daniel, lebo tieto slová sú uzavreté a zapečatené až do času konca. Mnohí budú očistení, vybielení a preskúšaní; bezbožní si však budú počínať bezbožne, a nikto z bezbožných neporozumie; ale múdri porozumejú. Daniel 12, 9. 10.

Whenever a truth is unsealed by the Lion of the tribe of Judah, Satan works to resist the message. The resistance offered against the truths revealed in those final verses of Daniel eleven forced a deeper study of the truths connected with the verses in order that a sanctified defense against the errors which were proposed to undermine the truths revealed would not stand. One of the principles that was brought to light in the midst of that debate, was the triple application of prophecy. It was initially recognized in connection with the necessity to be correct about what “the daily” in the book of Daniel represented (paganism), and the correct history associated with the “taking away of the daily” (508 AD).

Kedykoľvek Lev z pokolenia Júdovho odpečatí nejakú pravdu, satan pôsobí, aby sa posolstvu postavil na odpor. Odpor vznesený proti pravdám zjaveným v tých záverečných veršoch jedenástej kapitoly Daniela si vynútil hlbšie štúdium právd súvisiacich s týmito veršami, aby neposvätená obrana proti bludom, ktoré boli predkladané s cieľom podkopať zjavené pravdy, neobstála. Jednou zo zásad, ktorá bola uprostred tejto rozpravy privedená na svetlo, bolo trojnásobné uplatnenie proroctva. Spočiatku bolo rozpoznané v súvislosti s nevyhnutnosťou správne chápať, čo v knihe Daniel predstavuje „ustavičná“ (pohanstvo), a správne dejiny spojené s „odňatím ustavičnej“ (508 po Kr.).

The recognition of three desolating powers as the framework of prophecy, paralleled the Millerite framework of prophecy being the first two desolating powers, and the Millerite identification of “the daily” as paganism provided a history consistent with the last six verses of Daniel eleven, as Sister White said it should. Thus, the resistance against the unsealed knowledge at the time of the end in 1989, produced greater light, as the knowledge was increased, and it also identified specific rules for the movement of the third angel, that paralleled the development of certain prophetic rules that had been assembled and employed in the movement of the first angel by William Miller.

Rozpoznanie troch pustošiacich mocností ako rámca proroctva, paralelné s milleritickým rámcom proroctva, v ktorom prvé dve pustošiace mocnosti tvorili tento rámec, a milleritická identifikácia „každodennej“ ako pohanstva poskytli dejiny zodpovedajúce posledným šiestim veršom jedenástej kapitoly Daniela, ako podľa slov sestry Whiteovej mali. Tak odpor voči neodpečatenému poznaniu v čase konca v roku 1989 priniesol väčšie svetlo, keďže poznanie sa rozmnožilo, a zároveň určil osobitné pravidlá pre pohyb tretieho anjela, ktoré boli paralelou k rozvoju určitých prorockých pravidiel, ktoré William Miller zostavil a použil v hnutí prvého anjela.

We have considered the triple application of the three Rome’s, the three falls of Babylon, and the three Elijah’s and are now addressing the three messengers who prepare the way for the Messenger of the Covenant. We have identified a close overlap and parallel of the three Rome’s, with the three falls of Babylon, and also a close parallel to the three Elijah’s and the three messengers who prepare the way. In the last days William Miller and Future for America both represent the third Elijah and also the third messenger who prepares the way. Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing, and the movement of the first angel parallels the movement of the third angel.

Uvažovali sme o trojnásobnom použití troch Rímov, troch pádoch Babylona a troch Eliášov a teraz sa zaoberáme tromi poslami, ktorí pripravujú cestu pre Posla zmluvy. Zistili sme úzke prekrývanie a paralelu troch Rímov s tromi pádmi Babylona, ako aj úzku paralelu s tromi Eliášmi a tromi poslami, ktorí pripravujú cestu. V posledných dňoch William Miller a Future for America obaja predstavujú tretieho Eliáša a zároveň aj tretieho posla, ktorý pripravuje cestu. Ježiš vždy znázorňuje koniec nejakej veci začiatkom nejakej veci a hnutie prvého anjela je paralelou k hnutiu tretieho anjela.

> “God has given the messages of Revelation 14 their place in the line of prophecy, and their work is not to cease till the close of this earth’s history. The first and second angel’s messages are still truth for this time, and are to run parallel with this which follows. The third angel proclaims his warning with a loud voice. ‘After these things,’ said John, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power, and the earth was lightened with his glory.’ In this illumination, the light of all the three messages is combined.” The 1888 Materials, 803, 804.

> „Boh dal posolstvám zo Zjavenia 14 ich miesto v rade proroctva a ich dielo sa nemá skončiť až do uzavretia dejín tejto zeme. Posolstvá prvého a druhého anjela sú aj na tento čas stále pravdou a majú prebiehať súbežne s tým, ktoré nasleduje. Tretí anjel ohlasuje svoje varovanie mocným hlasom. ‚Potom,‘ povedal Ján, ‚som videl iného anjela zostupovať z neba; mal veľkú moc a zem sa rozžiarila jeho slávou.‘ V tomto osvietení je spojené svetlo všetkých troch posolstiev.“ The 1888 Materials, 803, 804.

The movement of the first and second angels, was led by William Miller. Sister White identifies Miller as the “chosen messenger.”

Hnutie prvého a druhého anjela viedol William Miller. Sestra Whiteová označuje Millera za „vyvoleného posla“.

> “William Miller was disturbing Satan’s kingdom, and the arch-enemy sought not only to counteract the effect of the message, but to destroy the messenger himself.” Spirit of Prophecy, volume 4, 219.

> „William Miller narúšal satanovo kráľovstvo a úhlavný nepriateľ sa usiloval nielen pôsobiť proti účinku posolstva, ale aj zničiť samotného posla.“ Spirit of Prophecy, zväzok 4, 219.

She also identifies that Miller had been typified by both Elijah and John the Baptist.

Zároveň poukazuje na to, že Miller bol predobrazený ako Eliášom, tak aj Jánom Krstiteľom.

> “Thousands were led to embrace the truth preached by William Miller, and servants of God were raised up in the spirit and power of Elijah to proclaim the message. Like John, the forerunner of Jesus, those who preached this solemn message felt compelled to lay the ax at the root of the tree, and call upon men to bring forth fruits meet for repentance.” Early Writings, 233.

> „Tisíce ľudí boli privedené k prijatiu pravdy, ktorú kázal William Miller, a služobníci Boží boli vzbudení v duchu a moci Eliáša, aby zvestovali toto posolstvo. Tak ako Ján, predchodca Ježiša, aj tí, ktorí kázali toto slávnostné posolstvo, cítili sa prinútení priložiť sekeru ku koreňu stromu a vyzývať ľudí, aby prinášali ovocie hodné pokánia.“ Early Writings, 233.

John the Baptist, who according to Jesus was the second Elijah, was also the first messenger who was to prepare the way for the Messenger of the Covenant. It is therefore evident that the movement of the third angel will have a “chosen messenger.” That messenger will have been typified by Elijah, John the Baptist and William Miller. Together with Miller the two chosen messengers represent the beginning and the ending of the movement of the three angels of Revelation fourteen, and in doing so, together they represent both the third Elijah and also the third messenger who is to prepare the way for the Messenger of the Covenant.

Ján Krstiteľ, ktorý bol podľa Ježiša druhým Eliášom, bol zároveň prvým poslom, ktorý mal pripraviť cestu pre Posla zmluvy. Preto je zrejmé, že hnutie tretieho anjela bude mať „vyvoleného posla“. Tento posol bude predobrazený Eliášom, Jánom Krstiteľom a Williamom Millerom. Títo dvaja vyvolení poslovia spolu s Millerom predstavujú začiatok i koniec hnutia troch anjelov zo zjavenia štrnástej kapitoly, a týmto spôsobom spolu predstavujú tak tretieho Eliáša, ako aj tretieho posla, ktorý má pripraviť cestu pre Posla zmluvy.

To reject the message of either the beginning or ending chosen messenger is death, and the message of Future for America is based upon the prophetic application of “line upon line,” which is the methodology of the latter rain. Through the application of “line upon line” it is established that the Millerite movement typified the movement of Future for America. A waymark of the Millerite history is William Miller, the “chosen messenger.” To reject that waymark is to reject the message, so it is established by the beginning and ending of Adventism, that a rejection of the messenger is also a rejection of the message, for the message identifies a chosen messenger. Therefore, to reject the message is to reject the messenger and vise-versa. Without a dancer, there is no dance.

Odmietnuť posolstvo buď vyvoleného posla počiatku, alebo konca znamená smrť, a posolstvo Future for America je založené na prorockej aplikácii zásady „riadok na riadok“, ktorá je metodológiou neskorého dažďa. Prostredníctvom aplikácie zásady „riadok na riadok“ sa ustanovuje, že mileritské hnutie bolo predobrazom hnutia Future for America. Medzníkom v dejinách mileritského hnutia je William Miller, „vyvolený posol“. Odmietnuť tento medzník znamená odmietnuť posolstvo, a tak sa počiatkom i koncom adventizmu ustanovuje, že odmietnutie posla je zároveň odmietnutím posolstva, lebo posolstvo označuje vyvoleného posla. Preto odmietnuť posolstvo znamená odmietnuť posla a naopak. Bez tanečníka niet tanca.

> “I was pointed back to the proclamation of the first advent of Christ. John was sent in the spirit and power of Elijah to prepare the way of Jesus. Those who rejected the testimony of John were not benefited by the teachings of Jesus. Their opposition to the message that foretold His coming placed them where they could not readily receive the strongest evidence that He was the Messiah. Satan led on those who rejected the message of John to go still farther, to reject and crucify Christ. In doing this they placed themselves where they could not receive the blessing on the day of Pentecost, which would have taught them the way into the heavenly sanctuary. The rendering of the veil of the temple showed that the Jewish sacrifices and ordinances would no longer be received. The great Sacrifice had been offered and had been accepted, and the Holy Spirit which descended on the day of Pentecost carried the minds of the disciples from the earthly sanctuary to the heavenly, where Jesus had entered by His own blood, to shed upon His disciples the benefits of His atonement. But the Jews were left in total darkness. They lost all the light which they might have had upon the plan of salvation, and still trusted in their useless sacrifices and offerings. The heavenly sanctuary had taken the place of the earthly, yet they had no knowledge of the change. Therefore they could not be benefited by the mediation of Christ in the holy place.

> „Bola som vrátená k hlásaniu prvého príchodu Krista. Ján bol poslaný v duchu a moci Eliášovej, aby pripravil cestu Ježišovi. Tí, ktorí odmietli Jánovo svedectvo, nemali úžitok z Ježišovho učenia. Ich odpor voči posolstvu, ktoré predpovedalo Jeho príchod, ich postavil do takej situácie, že nemohli ľahko prijať ani najsilnejší dôkaz, že On je Mesiáš. Satan viedol tých, ktorí odmietli Jánovo posolstvo, aby zašli ešte ďalej, zavrhli Krista a ukrižovali Ho. Tým sa postavili do stavu, v ktorom nemohli prijať požehnanie v deň Letníc, ktoré by ich bolo naučilo ceste do nebeskej svätyne. Roztrhnutie chrámovej opony ukázalo, že židovské obete a obrady už nebudú viac prijímané. Veľká Obeť bola prinesená a bola prijatá a Duch Svätý, ktorý zostúpil v deň Letníc, obrátil mysle učeníkov od pozemskej svätyne k nebeskej, do ktorej Ježiš vošiel svojou vlastnou krvou, aby na svojich učeníkov vylial dobrodenia svojho zmierenia. Ale Židia boli ponechaní v úplnej tme. Stratili všetko svetlo, ktoré mohli mať o pláne spasenia, a naďalej dôverovali svojim neužitočným obetiam a darom. Nebeská svätyňa zaujala miesto pozemskej, oni však o tejto zmene nemali nijaké poznanie. Preto nemohli mať úžitok z Kristovej prímluvy vo svätom oddelení.

> “Many look with horror at the course of the Jews in rejecting and crucifying Christ; and as they read the history of His shameful abuse, they think they love Him, and would not have denied Him as did Peter, or crucified Him as did the Jews. But God who reads the hearts of all, has brought to the test that love for Jesus which they professed to feel. All heaven watched with the deepest interest the reception of the first angel’s message. But many who professed to love Jesus, and who shed tears as they read the story of the cross, derided the good news of His coming. Instead of receiving the message with gladness, they declared it to be a delusion. They hated those who loved His appearing and shut them out of the churches. Those who rejected the first message could not be benefited by the second; neither were they benefited by the midnight cry, which was to prepare them to enter with Jesus by faith into the most holy place of the heavenly sanctuary. And by rejecting the two former messages, they have so darkened their understanding that they can see no light in the third angel’s message, which shows the way into the most holy place. I saw that as the Jews crucified Jesus, so the nominal churches had crucified these messages, and therefore they have no knowledge of the way into the most holy, and they cannot be benefited by the intercession of Jesus there. Like the Jews, who offered their useless sacrifices, they offer up their useless prayers to the apartment which Jesus has left; and Satan, pleased with the deception, assumes a religious character, and leads the minds of these professed Christians to himself, working with his power, his signs and lying wonders, to fasten them in his snare.” Early Writings, 259–261.

> „Mnohí s hrôzou hľadia na konanie Židov pri odmietnutí a ukrižovaní Krista; a keď čítajú dejiny Jeho potupného zneužívania, myslia si, že Ho milujú a že by Ho neboli zapreli ako Peter ani ukrižovali ako Židia. Ale Boh, ktorý skúma srdcia všetkých, podrobil skúške tú lásku k Ježišovi, o ktorej vyznávali, že ju cítia. Celé nebo s najhlbším záujmom sledovalo prijatie posolstva prvého anjela. No mnohí, ktorí vyznávali, že milujú Ježiša a ktorí ronili slzy pri čítaní príbehu o kríži, sa vysmievali radostnej zvesti o Jeho príchode. Namiesto toho, aby prijali posolstvo s radosťou, vyhlásili ho za blud. Nenávideli tých, ktorí milovali Jeho zjavenie, a vylúčili ich z cirkví. Tí, ktorí odmietli prvé posolstvo, nemohli mať úžitok z druhého; ani nemali úžitok z polnočného volania, ktoré ich malo pripraviť, aby vierou vstúpili s Ježišom do najsvätejšieho miesta nebeskej svätyne. A tým, že odmietli obe predchádzajúce posolstvá, tak zatemnili svoje porozumenie, že nevidia nijaké svetlo v posolstve tretieho anjela, ktoré ukazuje cestu do najsvätejšieho miesta. Videla som, že tak ako Židia ukrižovali Ježiša, tak menovité cirkvi ukrižovali tieto posolstvá, a preto nemajú nijaké poznanie o ceste do najsvätejšieho miesta a nemôžu mať úžitok z Ježišovej prímluvy tam. Podobne ako Židia, ktorí prinášali svoje neužitočné obete, prinášajú svoje neužitočné modlitby do oddelenia, ktoré Ježiš opustil; a satan, potešený týmto klamom, na seba berie náboženský charakter a vedie mysle týchto vyznávajúcich kresťanov k sebe, pôsobiac svojou mocou, svojimi znameniami a lživými zázrakmi, aby ich upevnil vo svojej osídle.“ Early Writings, 259–261.

Those “who rejected the testimony of John were not benefited by the teachings of Jesus,” and those “who rejected the first message could not be benefited by the second; neither were they benefited by the midnight cry.” The ministry of John preceded the baptism of Christ, who shortly thereafter cleansed the temple at the beginning of His ministry. Miller’s ministry prepared for Christ to purify the sons of Levi when He came suddenly on October 22, 1844. In either of those two witnesses, the rejection of the messenger who prepares the way, equates to death.

Tí, „ktorí odmietli Jánovo svedectvo, nemali úžitok z Ježišovho učenia,“ a tí, „ktorí odmietli prvé posolstvo, nemohli mať úžitok z druhého; ani z polnočného volania nemali úžitok.“ Jánova služba predchádzala Kristovmu krstu a Kristus krátko nato, na začiatku svojej služby, očistil chrám. Millerova služba pripravila na to, aby Kristus očistil synov Léviho, keď náhle prišiel 22. októbra 1844. Pri ktoromkoľvek z týchto dvoch svedkov sa odmietnutie posla, ktorý pripravuje cestu, rovná smrti.

The purging and purification that was accomplished by Christ in His work as the Messenger of the Covenant was for the purpose of raising up a people to accomplish the work of carrying the message of salvation to the world. The work is accomplished in advance of the period of time representing when the executive judgment begins. The destruction of Jerusalem in the history of the disciples represents the executive judgment, and Adventism turned away from their responsibility to accomplish that work, but the Lord had tried to gather them together. He had led His people to publish the 1850 chart as the graphical representation of the message they could have carried to the world.

Očistenie a prečistenie, ktoré Kristus vykonal vo svojom diele ako Posol zmluvy, malo za cieľ vzbudiť ľud, ktorý by vykonal dielo nesenia posolstva spasenia svetu. Toto dielo sa vykonáva vopred pred časovým obdobím predstavujúcim začiatok vykonávacieho súdu. Zničenie Jeruzalema v dejinách učeníkov predstavuje vykonávací súd a adventizmus sa odvrátil od svojej zodpovednosti vykonať toto dielo, no Pán sa ich usiloval zhromaždiť. Svoj ľud viedol k tomu, aby vydal tabuľu z roku 1850 ako grafické znázornenie posolstva, ktoré mohli niesť svetu.

> “It was not the will of God that Israel should wander forty years in the wilderness; He desired to lead them directly to the land of Canaan and establish them there, a holy, happy people. But ‘they could not enter in because of unbelief.’ Hebrews 3:19. Because of their backsliding and apostasy they perished in the desert, and others were raised up to enter the Promised Land. In like manner, it was not the will of God that the coming of Christ should be so long delayed and His people should remain so many years in this world of sin and sorrow. But unbelief separated them from God. As they refused to do the work which He had appointed them, others were raised up to proclaim the message. In mercy to the world, Jesus delays His coming, that sinners may have an opportunity to hear the warning and find in Him a shelter before the wrath of God shall be poured out.” The Great Controversy, 458.

> „Nebolo Božou vôľou, aby Izrael blúdil štyridsať rokov po púšti; túžil ich priviesť priamo do kanaánskej krajiny a tam ich usadiť ako svätý, šťastný ľud. Ale ‚nemohli vojsť pre neveru‘. Hebrejom 3:19. Pre svoje odpadnutie a apostáziu zahynuli na púšti a iní boli povolaní, aby vošli do zasľúbenej krajiny. Podobne ani nebolo Božou vôľou, aby Kristov príchod bol tak dlho odkladaný a aby Jeho ľud zostával toľké roky v tomto svete hriechu a zármutku. Nevera ich však oddelila od Boha. Keďže odmietli vykonať dielo, ktoré im určil, boli povolaní iní, aby zvestovali posolstvo. Z milosrdenstva voči svetu Ježiš odkladá svoj príchod, aby hriešnici mali príležitosť počuť výstrahu a nájsť v Ňom útočisko skôr, ako bude vyliaty Boží hnev.“ Veľký spor, 458.

Had Adventism only held fast their faith, “their work would have been completed.”

Keby sa bol adventizmus len pevne držal svojej viery, „ich dielo by bolo dokonané.“

> “Had Adventists, after the great disappointment in 1844, held fast their faith and followed on unitedly in the opening providence of God, receiving the message of the third angel and in the power of the Holy Spirit proclaiming it to the world, they would have seen the salvation of God, the Lord would have wrought mightily with their efforts, the work would have been completed, and Christ would have come ere this to receive His people to their reward. But in the period of doubt and uncertainty that followed the disappointment, many of the advent believers yielded their faith. . . . Thus the work was hindered, and the world was left in darkness. Had the whole Adventist body united upon the commandments of God and the faith of Jesus, how widely different would have been our history!” Evangelism, 695.

> „Keby adventisti po veľkom sklamaní v roku 1844 pevne zachovali svoju vieru a jednotne pokračovali v nasledovaní otvárajúcej sa Božej prozreteľnosti, prijali posolstvo tretieho anjela a v moci Ducha Svätého ho zvestovali svetu, boli by uzreli Božiu spásu, Pán by bol mocne pôsobil spolu s ich úsilím, dielo by bolo dokončené a Kristus by už bol prišiel, aby prijal svoj ľud k jeho odmene. Ale v období pochybností a neistoty, ktoré nasledovalo po sklamaní, mnohí z adventných veriacich sa vzdali svojej viery.... Tak bolo dielo zdržiavané a svet bol ponechaný v temnote. Keby sa celé adventistické telo bolo zjednotilo na Božích prikázaniach a viere Ježišovej, aké nesmierne odlišné by boli naše dejiny!“ Evanjelizácia, 695.

In the Spring of 1844, the Messenger of the Covenant purified the movement of the Millerites, and then in the Fall brought the message of the third angel. Miller, his message and the movement he represented, had fulfilled the parable of the ten virgins. At the Exeter, NH camp meeting the message of the Midnight Cry arrived and in two short months it was demonstrated which of the virgins had the oil. The two classes were manifested, and the third angel arrived with a message in his hand that was to be eaten, but the wise virgins “yielded their faith” in “the period of doubt and uncertainty.”

Na jar roku 1844 Posol zmluvy očistil hnutie milleritov a potom na jeseň priniesol posolstvo tretieho anjela. Miller, jeho posolstvo i hnutie, ktoré predstavoval, naplnili podobenstvo o desiatich pannách. Na táborovom zhromaždení v Exeteri, NH, zaznelo posolstvo Polnočného volania a za dva krátke mesiace sa ukázalo, ktoré z panien mali olej. Dve skupiny sa zjavili a tretí anjel prišiel s posolstvom v ruke, ktoré malo byť zjedené, avšak múdre panny „sa vzdali svojej viery“ v „období pochybností a neistoty“.

The “period of doubt and uncertainty” had been represented by the disciples at His death, but on the third day He began to open the message of His resurrection to His disciples, and they did not “yield their faith.” The period of doubt and uncertainty for the wise virgins of the movement of the first and second angels’ messages continued for roughly three years, at which point the Lord revealed to Sister White that He had stretched forth His hand to again gather the remnant of His people. He led His people to begin their publishing work and to produce Habakkuk’s second table, but “many of the advent believers yielded their faith. . . . Thus the work was hindered, and the world was left in darkness.”

„Obdobie pochybností a neistoty“ bolo pri Jeho smrti znázornené učeníkmi, no na tretí deň začal svojim učeníkom otvárať posolstvo o svojom vzkriesení a oni „sa nevzdali svojej viery“. Obdobie pochybností a neistoty múdrych panien z hnutia posolstiev prvého a druhého anjela trvalo približne tri roky; vtedy Pán zjavil sestre Whiteovej, že vystrel svoju ruku, aby opäť zhromaždil ostatok svojho ľudu. Viedol svoj ľud, aby začal svoje vydavateľské dielo a vytvoril druhú tabuľu Habakuka, ale „mnohí z adventných veriacich sa vzdali svojej viery.... Tak bolo dielo zdržiavané a svet bol ponechaný v temnote.“

In 1849, William Miller, the chosen messenger of the first and second angels’ message was laid to rest. Had the wise virgins of October 22, 1844 “held fast their faith and followed on unitedly in the opening providence of God,” the Lord would have raised up another messenger in the spirit and power of Elijah. Instead “the coming of Christ” was “delayed and His people” “in like manner” to ancient Israel would “remain” “many years in this world of sin and sorrow.”

V roku 1849 bol William Miller, vyvolený posol posolstva prvého a druhého anjela, uložený na odpočinok. Keby boli múdre panny z 22. októbra 1844 „pevne sa pridŕžali svojej viery a jednotne nasledovali ďalej v otvárajúcej sa Božej prozreteľnosti“, Pán by bol vzbudil iného posla v duchu a moci Eliáša. Namiesto toho bolo „príde Krista“ „oddialené a Jeho ľud“ by „podobným spôsobom“ ako staroveký Izrael „zostal“ „mnoho rokov v tomto svete hriechu a zármutku“.

One hundred and twenty-six years after the rebellion of 1863, the Lord raised up the chosen messenger of the third angel. His work was both to prepare the way for the Messenger of the Covenant to suddenly come into His temple and to enter into a covenant relationship with the one hundred and forty-four thousand, during the closing scenes of the investigative judgment, but also to present a message that confronts the threefold union of Ahab, Jezebel and her prophets in the period of the Executive Judgment, which begins at the soon-coming Sunday law.

Sto dvadsaťšesť rokov po vzbure roku 1863 Pán povolal vyvoleného posla tretieho anjela. Jeho dielo spočívalo jednak v tom, aby pripravil cestu Poslovi zmluvy, ktorý náhle príde do svojho chrámu a vstúpi do zmluvného vzťahu so sto štyridsiatimi štyrmi tisícmi počas záverečných výjavov vyšetrovacieho súdu, ale aj v tom, aby predložil posolstvo, ktoré čelí trojitému zväzku Achaba, Jezábeľ a jej prorokov v období vykonávacieho súdu, ktoré sa začína pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone.

The third messenger who prepares the way represents a work, a message, a messenger, and a movement during the closing scenes of the Investigative Judgment. The third Elijah represents a work, a message, a messenger and a movement during the closing scenes of the Executive Judgment. The message of the messenger who prepares the way, and the message of Elijah, is the message of the third of the three Woes of Revelation chapters eight through eleven.

Tretí posol, ktorý pripravuje cestu, predstavuje dielo, posolstvo, posla a hnutie počas záverečných výjavov Vyšetrujúceho súdu. Tretí Eliáš predstavuje dielo, posolstvo, posla a hnutie počas záverečných výjavov Výkonného súdu. Posolstvo posla, ktorý pripravuje cestu, a posolstvo Eliáša je posolstvom tretieho z troch Bied v Zjavení, kapitolách osem až jedenásť.

In the history represented by the messenger who prepares the way, the message of the third Woe, represents the Trumpet which calls Laodicean Adventism to “buy of me gold tried in the fire, that thou mayest be rich; and white raiment, that thou mayest be clothed, and that the shame of thy nakedness do not appear; and anoint thine eyes with eyesalve, that thou mayest see.” It is the message of God’s love that shows God’s people their transgressions, for “As many as” He loves, He “rebukes and chastens.” It is the message of Christ’s righteousness that calls men to accept His character, which is manifested in the time period when the Messenger of the Covenant is accomplishing the work of cleansing the soul temple, and therefore He calls those whom He loves to manifest His character and be “zealous therefore, and repent,” for He is “at the” dispensation “door,” that represents the close of probation, where He “will spue” Laodicean Adventism “out of” His “mouth.” That dispensational “door” is the door that He “openeth, and no man shutteth; and shutteth, and no man openeth.”

V dejinách, ktoré predstavuje posol pripravujúci cestu, posolstvo tretieho Beda predstavuje trúbu, ktorá volá laodicejský adventizmus, aby „kupoval odo mňa zlato prepálené v ohni, aby si zbohatol; a biele rúcho, aby si sa obliekol a neukázala sa hanba tvojej nahoty; a pomaž si oči kolýriom, aby si videl.“ Je to posolstvo Božej lásky, ktoré ukazuje Božiemu ľudu jeho prestúpenia, lebo „koľkých“ miluje, tých „karhá a tresce“. Je to posolstvo Kristovej spravodlivosti, ktoré volá ľudí, aby prijali Jeho charakter, ktorý sa zjavuje v časovom období, keď Posol zmluvy uskutočňuje dielo očisťovania chrámu duše, a preto volá tých, ktorých miluje, aby zjavovali Jeho charakter a boli „teda horliví a čiňte pokánie“, lebo je „pri“ dverách obdobia milosti, ktoré predstavujú uzavretie doby skúšky, kde „vyvrhne“ laodicejský adventizmus „zo“ svojich „úst“. Tieto dvere obdobia milosti sú dverami, ktoré On „otvára, a nikto nezatvára; a zatvára, a nikto neotvára.“

There is a seeming contradiction that is resolved by the application of “line upon Line,” but many may not even recognize the seeming contradiction. When resolved it adds clarity to the transition from the Investigative to the Executive Judgment which takes place at the soon coming Sunday law. It is resolved by accepting that Pentecost typifies the soon coming Sunday law in the United States. In order to finalize our consideration of the third messenger who prepares the way as a symbol in the Investigative Judgment, in contrast with the third Elijah being a symbol of the Executive Judgment, we will address this seeming contradiction.

Jestvuje zdanlivý rozpor, ktorý sa rieši uplatnením zásady „riadok na riadok“, no mnohí si tento zdanlivý rozpor možno ani neuvedomujú. Keď sa vyrieši, vnáša jasnosť do prechodu od vyšetrujúceho súdu k výkonnému súdu, ktorý nastáva pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone. Rieši sa prijatím skutočnosti, že Letnice sú predobrazom čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona v Spojených štátoch. Aby sme uzavreli naše skúmanie tretieho posla, ktorý pripravuje cestu ako symbol vo vyšetrujúcom súde, na rozdiel od tretieho Eliáša, ktorý je symbolom výkonného súdu, budeme sa venovať tomuto zdanlivému rozporu.

We will continue this study in the next article.

V tomto štúdiu budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> „Anjel, ktorý sa spája so zvestovaním posolstva tretieho anjela, má osvietiť celú zem svojou slávou. Je tu predpovedané dielo celosvetového dosahu a nezvyčajnej moci. Adventné hnutie rokov 1840–44 bolo slávnym prejavom Božej moci; posolstvo prvého anjela bolo nesené na každú misijnú stanicu na svete a v niektorých krajinách sa prejavil najväčší náboženský záujem, aký bol v ktorejkoľvek zemi zaznamenaný od reformácie šestnásteho storočia; no aj to má byť prekonané mocným hnutím pod posledným varovaním tretieho anjela.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> „Dielo bude podobné tomu v deň Letníc. Ako bol udelený ‚včasný dážď‘ pri vyliatí Ducha Svätého na počiatku evanjelia, aby spôsobil vzídenie vzácneho semena, tak bude na jeho konci udelený ‚pozdný dážď‘ na dozretie žatvy. ‚A poznajme, snažme sa poznať Hospodina; jeho vychádzanie je isté ako ranná zora, a príde k nám ako dážď, ako jarný a jesenný dážď na zem.‘ Ozeáš 6:3. ‚Plesajte teda, synovia Siona, a radujte sa v Hospodinovi, svojom Bohu; lebo vám dáva jesenný dážď v pravej miere a zošle vám dážď, jesenný i jarný dážď.‘ Joel 2:23. ‚V posledných dňoch, hovorí Boh, vylejem zo svojho Ducha na každé telo.‘ ‚A stane sa, že každý, kto bude vzývať meno Pánovo, bude spasený.‘ Skutky 2:17, 21.“

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> „Veľké dielo evanjelia sa nemá uzavrieť menším prejavom Božej moci, než aký sprevádzal jeho začiatok. Proroctvá, ktoré sa naplnili pri vyliatí skorého dažďa na počiatku evanjelia, sa majú znovu naplniť pri neskorom daždi na jeho závere. Tu sú ‚časy občerstvenia‘, ku ktorým apoštol Peter upriamoval svoj zrak, keď povedal: ‚Kajajte sa teda a obráťte sa, aby boli vyhladené vaše hriechy, keď prídu časy občerstvenia od tváre Pánovej; a pošle Ježiša.‘ Skutky 3:19, 20.“ Veľký spor, 611.

Back to Articles