Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Five

Kniha Daniel — osemdesiatpäť

Unveiling the Prophetic Journey: The Divine Connection of Historical Milestones

Odhaľovanie prorockej cesty: Božské prepojenie historických medzníkov

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

One hundred and twenty-six years after the rebellion of 1863, in 1989 the last six verses of Daniel eleven were unsealed. The knowledge that was first unsealed that year was the recognition of the reform lines of sacred history, and the revelation that they all paralleled one another. Then in 1992, the light of the last six verses began to unfold. The first public presentations of these truths was in 1994, and the subject was the reform lines. In 1996, a magazine was published titled The Time of the End¸ which identified the last six verses of Daniel eleven.

Sto dvadsaťšesť rokov po vzbure v roku 1863 bolo v roku 1989 odpečatených posledných šesť veršov Daniela jedenástej kapitoly. Poznaním, ktoré bolo v tom roku odpečatené ako prvé, bolo rozpoznanie reformačných línií posvätnej histórie a zjavenie, že všetky navzájom prebiehajú paralelne. Potom sa v roku 1992 začalo rozvíjať svetlo posledných šiestich veršov. Prvé verejné prednášky o týchto pravdách boli v roku 1994 a ich predmetom boli reformačné línie. V roku 1996 vyšiel časopis s názvom The Time of the End, ktorý určil posledných šesť veršov Daniela jedenástej kapitoly.

1996 was the year that the message was formalized, which is a waymark that parallels the formalization of William Miller’s message in 1831. Miller’s message was the announcement of the opening of the judgment, and the last six verses of Daniel eleven was the announcement of the close of judgment. The subject of Miller’s message was prophetic time as revealed in the Bible. The subject of the last six verses of Daniel eleven was modern Rome (the counterfeit king of the north). The methodology revealed to Miller was his 14 Rules of Prophetic Interpretation. The methodology revealed in 1989, was the “line upon line” of the reform movements.

Rok 1996 bol rokom, keď bolo posolstvo sformalizované, čo je medzník, ktorý je paralelou k sformalizovaniu posolstva Williama Millera v roku 1831. Millerovo posolstvo bolo ohlásením otvorenia súdu a posledných šesť veršov jedenástej kapitoly Daniela bolo ohlásením uzavretia súdu. Predmetom Millerovho posolstva bol prorocký čas, ako je zjavený v Biblii. Predmetom posledných šiestich veršov jedenástej kapitoly Daniela bol moderný Rím (falošný kráľ severu). Metodológiou zjavenou Millerovi bolo jeho 14 pravidiel prorockého výkladu. Metodológiou zjavenou v roku 1989 bolo „riadok na riadok“ reformačných hnutí.

Miller’s work included the establishment of the Word of God as authoritative, in contrast with the papal traditions and customs that had been in force in the world for twelve-hundred and sixty years. For this reason, Miller’s message was first published in 1831 (thus formalizing Miller’s message), exactly two hundred and twenty years after the production of the King James Bible. The work of Future for America was the identification of the role of the United States in healing the deadly wound of the papacy at the soon-coming Sunday law. For this reason, The Time of the End magazine was published in 1996 (thus formalizing the message), exactly two hundred and twenty years after the beginning of the United States in 1776.

Millerovo dielo zahŕňalo ustanovenie Božieho Slova ako autoritatívneho, v protiklade k pápežským tradíciám a zvyklostiam, ktoré boli vo svete v platnosti tisícdvestošesťdesiat rokov. Z tohto dôvodu bolo Millerovo posolstvo prvýkrát publikované v roku 1831 (čím sa Millerovo posolstvo formalizovalo), presne dvestodvadsať rokov po vydaní Biblie kráľa Jakuba. Dielo Future for America spočívalo v identifikovaní úlohy Spojených štátov pri zahojení smrteľnej rany pápežstva v čase čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona. Z tohto dôvodu bol časopis The Time of the End publikovaný v roku 1996 (čím sa posolstvo formalizovalo), presne dvestodvadsať rokov po vzniku Spojených štátov v roku 1776.

The recognition of the two hundred and twenty years that tied the theme of each reform movement together with a historical point of reference was not recognized until well after September 11, 2001, for it was not until the third woe arrived at that date that the Lord led his people back to the old paths of Jeremiah chapter six, verse sixteen and seventeen. It was there that the light of the “seven times,” was rediscovered, and as that light developed it became apparent that two hundred and twenty is the number that connects Daniel eight, verses thirteen and fourteen together. In verse thirteen the “chazon” vision of prophetic history is identified, and in verse fourteen the “mareh” vision of “the appearance” is identified. The connection between those two verses is what Gabriel came to teach to Daniel, and Daniel represents the people of God in the last days that come to understand the connection between those two visions.

Rozpoznanie dvestodvadsiatich rokov, ktoré spájali tému každého reformného hnutia s historickým referenčným bodom, nebolo rozpoznané až dlho po 11. septembri 2001, lebo až keď v onen deň prišlo tretie beda, viedol Pán svoj ľud späť na staré chodníky z Jeremiáša 6,16–17. Práve tam bolo znovuobjavené svetlo „sedemkrát“ a ako sa toto svetlo rozvíjalo, vyšlo najavo, že dvestodvadsať je číslom, ktoré spája Daniela 8,13–14. Vo verši 13 je označené videnie „chazón“ prorockých dejín a vo verši 14 je označené videnie „mareh“, „zjavenia“. Spojenie medzi týmito dvoma veršami je to, čomu prišiel Gabriel Daniela vyučiť, a Daniel predstavuje Boží ľud v posledných dňoch, ktorý prichádza k porozumeniu spojenia medzi týmito dvoma videniami.

Verse thirteen’s vision represents the “seven times” (twenty-five hundred and twenty years), and verse fourteen’s vision represents the twenty-three hundred days (years). The “seven times” against the southern kingdom of Judah, which represents Judah, Jerusalem and the sanctuary, began in 677 BC, and the twenty-three hundred years identifying the restoration of Jerusalem and the sanctuary began in 457 BC.

Videnie v trinástom verši predstavuje „sedem časov“ (dvetisícpäťstodvadsať rokov) a videnie v štrnástom verši predstavuje dvetisíctristo dní (rokov). „Sedem časov“ proti južnému kráľovstvu Júdu, ktoré predstavuje Júdu, Jeruzalem a svätyňu, sa začalo v roku 677 pred Kristom a dvetisíctristo rokov označujúcich obnovenie Jeruzalema a svätyne sa začalo v roku 457 pred Kristom.

Two hundred and twenty years ties these two visions together, and the number two hundred and twenty was recognized to be a symbol of the connection between the trampling down of the host and sanctuary, by the desolating powers of paganism and papalism, that is represented as a scattering and God’s indignation. The two hundred and twenty years tied the vision of the satanic work of trampling down the sanctuary together with the vision of the godly work of restoring the same temple. The two hundred and twenty years therefore is a symbol that represents a sacred connection.

Dvestodvadsať rokov spája tieto dve videnia a číslo dvestodvadsať bolo rozpoznané ako symbol spojenia medzi pošliapavaním vojska a svätyne spustošujúcimi mocnosťami pohanstva a pápežstva, ktoré je predstavené ako rozptýlenie a Božie rozhorčenie. Dvestodvadsať rokov spojilo videnie satanskej práce pošliapavania svätyne s videním zbožného diela obnovy toho istého chrámu. Dvestodvadsať rokov je teda symbolom, ktorý predstavuje posvätné spojenie.

Just as the Millerite movement ended at the rebellion of 1863, and then one hundred and twenty six years later the movement of the third angel arrived, thus emphasizing that the two movements were connected by the symbolism of the “seven times” (one hundred and twenty-six), the two hundred and twenty years connected Miller’s establishment of the Bible message in 1831, with the production of the King James Bible in 1611, so too the same period of time connected Future for America with the beginning of America, as it identified the end of America.

Tak ako sa milleritské hnutie skončilo pri vzbure v roku 1863 a potom o sto dvadsaťšesť rokov neskôr prišlo hnutie tretieho anjela, čím sa zdôraznilo, že tieto dve hnutia boli spojené symbolikou „sedemkrát“ (sto dvadsaťšesť), tak aj dvestodvadsať rokov spojilo Millerovo ustanovenie biblického posolstva v roku 1831 s vydaním Biblie kráľa Jakuba v roku 1611; rovnako aj to isté časové obdobie spojilo Future for America so začiatkom Ameriky, keď označilo koniec Ameriky.

On October 22, 1844, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple He had raised up in forty-six years from 1798, the end of the first indignation, until 1844, the end of the last indignation. His entrance into the temple had been preceded by the outpouring of the Holy Spirit in the movement of the Midnight Cry, which had been prefigured by the triumphal entry of Christ into Jerusalem. Those two witnesses establish that when the Midnight Cry movement is repeated in the last days, Christ will have raised up the temple of the one hundred and forty-four thousand. The two movements where the Midnight Cry of the parable of the ten virgins is fulfilled are parallel to each other.

Dňa 22. októbra 1844 Posol zmluvy náhle prišiel do chrámu, ktorý vyzdvihol počas štyridsiatich šiestich rokov od roku 1798, konca prvého rozhorčenia, až do roku 1844, konca posledného rozhorčenia. Jeho vstupu do chrámu predchádzalo vyliatie Svätého Ducha v hnutí Polnočného volania, ktoré bolo predobrazené slávnostným vstupom Krista do Jeruzalema. Títo dvaja svedkovia potvrdzujú, že keď sa hnutie Polnočného volania v posledných dňoch zopakuje, Kristus bude mať vyzdvihnutý chrám sto štyridsaťštyri tisíc. Tieto dve hnutia, v ktorých sa napĺňa Polnočné volanie z podobenstva o desiatich pannách, sú navzájom rovnobežné.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> „Často sa odvolávam na podobenstvo o desiatich pannách, z ktorých päť bolo múdrych a päť bláznivých. Toto podobenstvo sa naplnilo a naplní do posledného písmena, lebo má osobitné uplatnenie pre tento čas a podobne ako posolstvo tretieho anjela sa naplnilo a bude aj naďalej prítomnou pravdou až do konca času.“ Review and Herald, 19. augusta 1890.

The history of the Millerites (the movement of the first angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1798. The power increased when the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840. Then the first disappointment of April 19, 1844 arrived, and ultimately led to the outpouring of the Holy Spirit at the Exeter camp meeting beginning on August 12, 1844 and continued to spread like a tidal wave over the land until October 22, 1844.

Dejiny milleritov (hnutia prvého anjela) predstavujú stupňujúce sa zjavovanie Božej moci, ktoré sa začalo, keď bola v roku 1798 odpečatená kniha Daniel. Moc vzrástla, keď 11. augusta 1840 zostúpil anjel zo Zjavenia desať. Potom prišlo prvé sklamanie 19. apríla 1844 a napokon viedlo k vyliatiu Ducha Svätého na táborovom zhromaždení v Exetri, ktoré sa začalo 12. augusta 1844 a ďalej sa šírilo po krajine ako prívalová vlna až do 22. októbra 1844.

The history of Future for America (the movement of the third angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1989. The power increased when the angel of Revelation eighteen descended on September 11, 2001. Then the first disappointment of July 18, 2020 arrived, which will ultimately lead to the outpouring of the Holy Spirit which will continue to spread like wildfire over the earth until Michael stands up and human probation closes.

Dejiny Future for America (hnutia tretieho anjela) predstavujú stupňujúci sa prejav Božej moci, ktorý sa začal, keď bola v roku 1989 odpečatená kniha Daniel. Táto moc vzrástla, keď 11. septembra 2001 zostúpil anjel zo Zjavenia osemnástej kapitoly. Potom prišlo prvé sklamanie 18. júla 2020, ktoré nakoniec povedie k vyliatiu Ducha Svätého, ktoré sa bude naďalej šíriť po zemi ako požiar, až kým Michael nepovstane a ľudská doba skúšky sa neuzavrie.

On October 22, 1844, several prophecies were fulfilled, thus identifying that at the soon-coming Sunday law, several prophecies will again be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identified the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

Dňa 22. októbra 1844 sa naplnilo niekoľko proroctiev, čím sa ukazuje, že pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone sa opäť naplní niekoľko proroctiev. Jedným z týchto proroctiev je omeškanie videnia, ako je znázornené v druhej kapitole Habakuka. Druhá kapitola Habakuka označila skúsenosť hnutia prvého i tretieho anjela. Obe hnutia sú postavené pred spor o správnu biblickú metodológiu, ktorý sa odohráva medzi tými predstaviteľmi hnutia a bývalým vyvoleným ľudom, ktorý je v priebehu tohto sporu obchádzaný.

The message that was to be defended by the watchmen of the first angel’s history was the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there would be a disappointment that marked a separation from the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful.

Posolstvom, ktoré mali strážcovia dejín prvého anjela obhajovať, bolo stotožnenie právd (Millerových klenotov), ktoré napokon boli znázornené na dvoch posvätných mapách rokov 1843 a 1850. V priebehu tohto zápasu malo dôjsť ku sklamaniu, ktoré označilo oddelenie od dvoch protikladných tried, a k výzve k hlbšiemu posväteniu pre verných.

Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which included the debate between the two classes that fell silent on October 22, 1844, ended right where Habakkuk chapter two ended.

Potom Habakuk určuje rozdiel medzi dvoma triedami zapojenými do procesu skúšania základných právd. Tento proces skúšania, ktorý zahŕňal spor medzi dvoma triedami a ktorý 22. októbra 1844 utíchol, sa skončil presne tam, kde sa skončila druhá kapitola knihy Habakuk.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Ale Hospodin je vo svojom svätom chráme; nech pred ním mlčí celá zem. Habakuk 2,20.

The Lord suddenly entered His Millerite temple, and all the earth was then to keep silence, for the antitypical Day of Atonement had arrived and the judgment of the dead had begun. The prophetic history of Habakkuk chapter two ended on October 22, 1844, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing. The beginning of the two visions of twenty-five hundred and twenty years of trampling down the sanctuary and host, and the vision of the restoration of the sanctuary and host, began together, but separated by two hundred and twenty years, and when they ended, they were identified as ended, in Habakkuk chapter TWO verse TWENTY.

Pán náhle vstúpil do svojho milleritského chrámu a celá zem mala vtedy zachovávať mlčanie, lebo prišiel predobrazom naplnený Deň zmierenia a začal sa súd nad mŕtvymi. Prorocké dejiny druhej kapitoly Habakuka sa skončili 22. októbra 1844 a Ježiš vždy stotožňuje koniec jednej veci so začiatkom inej veci. Začiatok dvoch videní dvetisícpäťsto dvadsiatich rokov pošliapavania svätyne a zástupu a videnia o obnovení svätyne a zástupu sa začal súčasne, avšak oddelený dvestodvadsiatimi rokmi, a keď sa skončili, boli označené za skončené v Habakukovi, kapitole DVA, verši DVADSAŤ.

At the soon-coming Sunday law, several prophecies will be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identifies the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

Pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone sa naplní niekoľko proroctiev. Jedným z týchto proroctiev je omeškanie videnia, ako je znázornené v druhej kapitole Habakuka. Druhá kapitola Habakuka stotožňuje skúsenosť hnutia prvého i tretieho anjela. Obe hnutia čelia sporu o správnu biblickú metodológiu, ktorý sa odohráva medzi tými predstaviteľmi hnutia a bývalým vyvoleným ľudom, ktorý je v priebehu tohto sporu obchádzaný.

The message that is to be defended by the watchmen of the third angel’s history is the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there was a disappointment that marked a separation between the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful. Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which was represented by the debate between the two classes, will fully end at the soon-coming Sunday law, right where Habakkuk chapter two ended.

Posolstvo, ktoré majú obhajovať strážcovia dejín tretieho anjela, je stotožnením právd (Millerových klenotov), ktoré napokon boli znázornené na dvoch posvätných mapách rokov 1843 a 1850. V priebehu sporu došlo ku sklamaniu, ktoré vyznačilo oddelenie medzi dvoma protikladnými triedami, a k povolaniu verných k hlbšiemu posväteniu. Potom Habakuk určuje rozdiel medzi dvoma triedami zapojenými do procesu skúšania základných právd. Tento proces skúšania, ktorý bol znázornený sporom medzi týmito dvoma triedami, sa úplne zavŕši pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone, práve tam, kde sa skončila druhá kapitola Habakuka.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Ale Hospodin je vo svojom svätom chráme; nech pred ním mlčí celá zem. Habakuk 2:20.

The Lord will suddenly enter the temple of the one hundred and forty-four thousand, and all the earth will then keep silence, for the antitypical Day of Atonement will reach the judgment of the living. The prophetic history of Habakkuk chapter two ends at the soon coming Sunday law, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing.

Pán náhle vstúpi do chrámu stoštyridsiatich štyroch tisíc a vtedy celá zem bude mlčať, lebo antitypický Deň zmierenia dospeje k súdu nad živými. Prorocké dejiny druhej kapitoly Abakuka sa končia pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone a Ježiš vždy stotožňuje koniec jednej veci so začiatkom inej veci.

The judgment of the living began on September 11, 2001, but the judgment is a process. That process begins with the house of God, and then reaches a point where judgment comes upon those outside of the house of God. When the great buildings of New York City were brought down the judgment represented by the sealing angel going through Jerusalem and placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done in the church, and also the abominations done in the land began. At the soon coming Sunday law Christ will have finished the work of erecting the temple of the one hundred and forty-four thousand, and the destroying angels will bring judgment upon Jerusalem.

Súd živých sa začal 11. septembra 2001, avšak súd je proces. Tento proces sa začína pri dome Božom a potom dospieva do bodu, keď súd prichádza na tých, ktorí sú mimo domu Božieho. Keď boli zvrhnuté veľké budovy mesta New York, začal sa súd, ktorý predstavuje zapečaťujúci anjel prechádzajúci Jeruzalemom a kladúci znamenie na tých, ktorí vzdychajú a nariekajú nad ohavnosťami, ktoré sa páchajú v cirkvi, a tiež nad ohavnosťami páchanými v krajine. Pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone Kristus dokončí dielo budovania chrámu sto štyridsaťštyritisíc a ničiaci anjeli prinesú súd na Jeruzalem.

The one hundred and forty-four thousand are then lifted up as an ensign, and the judgment of the living commences for the other flock, represented by Edom, Moab and the chief of the children of Ammon in Daniel chapter eleven, verse forty-one.

Sto štyridsaťštyri tisíc je potom vyzdvihnutých ako zástava a súd nad živými sa začína pre druhé stádo, predstavované Edómom, Moábom a poprednými zo synov Ammónových v Danielovi, jedenástej kapitole, štyridsiatom prvom verši.

Whether considering the Millerite movement of the first angel or the mighty movement of the third angel, the complete history of the reformatory movement represents an escalating revelation of truth, which culminates with the outpouring of the Holy Spirit. The outpouring of the Holy Spirit is the focus of the prophecies of the last days. This is why the foolish virgins have no oil and the wise do. The oil is the rain.

Či už uvažujeme o mileritskom hnutí prvého anjela, alebo o mocnom hnutí tretieho anjela, úplné dejiny reformačného hnutia predstavujú stupňujúce sa zjavovanie pravdy, ktoré vrcholí vyliatím Svätého Ducha. Vyliatie Svätého Ducha je ústredným predmetom proroctiev posledných dní. Preto bláznivé panny nemajú olej, kým múdre ho majú. Olej je dážď.

> They say, If a man put away his wife, and she go from him, and become another man’s, shall he return unto her again? shall not that land be greatly polluted? but thou hast played the harlot with many lovers; yet return again to me, saith the Lord. Lift up thine eyes unto the high places, and see where thou hast not been lien with. In the ways hast thou sat for them, as the Arabian in the wilderness; and thou hast polluted the land with thy whoredoms and with thy wickedness. Therefore the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed. Wilt thou not from this time cry unto me, My father, thou art the guide of my youth? Jeremiah 3:1–4.

> Hovoria: Ak muž prepustí svoju ženu a ona odíde od neho a stane sa ženou iného muža, či sa k nej ešte vráti? Či nebude tá krajina veľmi poškvrnená? Ale ty si smilnila s mnohými milencami; a predsa sa vráť ku mne, hovorí Hospodin. Pozdvihni svoje oči k holým výšinám a pozri, kde si neležala. Sedávala si pri cestách a čakala na nich ako Arab na púšti; a poškvrnila si krajinu svojím smilstvom a svojou zlobou. Preto boli dažde zadržané a nebolo jarného dažďa; a mala si čelo neviestky, odmietala si sa hanbiť. Či odteraz nebudeš ku mne volať: Môj Otče, ty si vodca mojej mladosti? Jeremiáš 3:1–4.

In the passage (and all the prophets speak of the last days), God identifies that His people have played the harlot, to the point that they have a whore’s forehead. The whore of the last days is the papal power, and the forehead represents a purposeful decision. God’s people of the last days are wicked, but God is offering a final call, though they have reached a point where they have come to the same decision as the whore. They have developed a character represented by the fourth generation, where they are prepared to worship the sun as represented in the fourth generation of Ezekiel chapter eight.

V tomto úryvku (a všetci proroci hovoria o posledných dňoch) Boh označuje, že Jeho ľud smilnil, až do tej miery, že má čelo neviestky. Neviestkou posledných dní je pápežská moc a čelo predstavuje zámerné rozhodnutie. Boží ľud posledných dní je bezbožný, no Boh predkladá posledné volanie, hoci dospel do bodu, keď prišiel k tomu istému rozhodnutiu ako neviestka. Vytvoril si charakter predstavovaný štvrtým pokolením, v ktorom je pripravený klaňať sa slnku, ako je to znázornené vo štvrtom pokolení v ôsmej kapitole Ezechiela.

> “The time has come for the true light to shine amid moral darkness. The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the word of God. Of all who receive this mark, God says, ‘The same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb.’” Review and Herald, July 13, 1897.

> „Nastal čas, aby pravé svetlo zažiarilo uprostred mravnej tmy. Posolstvo tretieho anjela bolo vyslané do sveta, aby varovalo ľudí pred prijatím znamenia šelmy alebo jej obrazu na svoje čelá alebo na svoje ruky. Prijať toto znamenie znamená dospieť k tomu istému rozhodnutiu, aké urobila šelma, a zastávať tie isté myšlienky v priamom protiklade k slovu Božiemu. O všetkých, ktorí prijmú toto znamenie, Boh hovorí: ‚Ten istý bude piť z vína hnevu Božieho, ktoré je nalievané bez prímesi do kalicha jeho rozhorčenia; a bude mučený ohňom a sírou pred svätými anjelmi a pred Baránkom.‘“ Review and Herald, 13. júla 1897.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days as already possessing the whore’s forehead. They are on the verge of receiving the mark of the beast for they are “wicked.” In the passage just cited Sister White continues:

Jeremiáš označuje Boží ľud posledných dní za taký, ktorý už nesie čelo smilnice. Sú na pokraji prijatia znamenia šelmy, lebo sú „bezbožní“. V práve citovanom úryvku sestra Whiteová pokračuje:

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false Sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘My holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.

> „Ak vám bolo predložené svetlo pravdy, ktoré odhaľuje sobotu štvrtého prikázania a ukazuje, že v Božom slove niet nijakého základu pre zachovávanie nedele, a predsa sa stále pridŕžate falošnej soboty, odmietajúc svätiť sobotu, ktorú Boh nazýva ‚Mojím svätým dňom‘, prijímate znamenie šelmy. Kedy sa to deje? — Keď poslúchnete nariadenie, ktoré vám prikazuje v nedeľu zanechať prácu a uctievať Boha, hoci viete, že v Biblii niet ani slova, ktoré by ukazovalo, že nedeľa je niečím iným než obyčajným pracovným dňom, súhlasíte s prijatím znamenia šelmy a odmietate pečať Božiu. Ak prijmeme toto znamenie na svoje čelá alebo na svoje ruky, musia na nás dopadnúť súdy vyhlásené nad neposlušnými. Ale pečať živého Boha je vložená na tých, ktorí svedomito zachovávajú sobotu Pánovu.״

> “‘And God saw that the wickedness of man was great in the earth, and that every imagination of the thoughts of his heart was only evil continually…. The earth also was corrupt before God, and the earth was filled with violence…. And God said unto Noah, The end of all flesh is come before me; for the earth is filled with violence through them; and, behold, I will destroy them with the earth.’ They were to be cut off because they had polluted the earth which God created to be enjoyed by a righteous people.

> „A Boh videl, že zlobа človeka na zemi je veľká a že každé zmýšľanie myšlienok jeho srdca je ustavične iba zlé…. Zem bola aj porušená pred Bohom a zem bola naplnená násilím…. A Boh povedal Noachovi: Koniec každého tela prišiel predo mňa, lebo zem je skrze nich naplnená násilím; a hľa, zahladím ich so zemou.“ Mali byť vyhubení, pretože poškvrnili zem, ktorú Boh stvoril, aby sa z nej tešil spravodlivý ľud.

> “‘As it was in the days of Noah,’ declared Christ, ‘so shall it be also in the days of the Son of Man.’ And is it not so? Anyone who will look into the daily papers may see a long list of crimes—drunkenness, theft, robbery, embezzlement, murder. Sometimes whole families are murdered, that man’s desires to possess money or goods that do not belong to him may be gratified. The world is indeed becoming as it was in the days of Noah, because men openly disregard God’s commands.” Review and Herald, July 13, 1897.

> „‚Ako bolo za dní Noacha,‘ vyhlásil Kristus, ‚tak bude aj za dní Syna človeka.‘ A nie je to tak? Každý, kto sa pozrie do denných novín, môže vidieť dlhý zoznam zločinov — opilstvo, krádeže, lúpeže, sprenevery, vraždy. Niekedy sú vyvraždené celé rodiny, aby sa naplnila túžba človeka zmocniť sa peňazí alebo majetku, ktorý mu nepatrí. Svet sa skutočne stáva takým, aký bol za dní Noacha, pretože ľudia otvorene nedbajú na Božie prikázania.“ Review and Herald, 13. júla 1897.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days that are about to bow down to the sun, and when he does so he identifies that “the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed.” The “wicked” of God’s people in the last days are receiving no latter rain, and they refuse to be ashamed, for their thoughts have become continually evil, as represented by the history of Noah, and also by the chambers of imagery in the second abomination of Ezekiel chapter eight.

Jeremiáš označuje Boží ľud posledných dní, ktorý sa chystá klaňať slnku, a keď tak robí, uvádza, že „zrážky boli zadržané a nebolo neskorého dažďa; a mala si čelo neviestky, odmietala si hanbiť sa.“ „Bezbožní“ z Božieho ľudu v posledných dňoch neprijímajú nijaký neskorý dážď a odmietajú sa hanbiť, lebo ich myšlienky sa stali ustavične zlými, ako je to znázornené dejinami Noacha, a tiež komnatami obrazov pri druhej ohavnosti v ôsmej kapitole Ezechiela.

Jeremiah points the unashamed wicked of God’s people in the last days to “cry” “from” that “time” to “the guide of” their “youth.” The guide of the youth of Adventism was the two tables of Habakkuk and the jewels represented thereon. The only hope for breaking out of the wickedness that is about to bring eternal death upon the wicked of God’s people in the last days is to cry unto the God who was the guide at the beginning, which arrived at “the time of the end” in 1798.

Jeremiáš upriamuje nehanebných bezbožníkov z Božieho ľudu v posledných dňoch, aby „volali“ „od“ toho „času“ k „vodcovi“ svojej „mladosti“. Vodcom mladosti adventizmu boli dve tabule Abakuka a drahokamy na nich znázornené. Jedinou nádejou na vyslobodenie sa z bezbožnosti, ktorá sa chystá priviesť bezbožných z Božieho ľudu v posledných dňoch k večnej smrti, je volať k Bohu, ktorý bol vodcom na počiatku, ktorý nastal v „čase konca“ roku 1798.

The issue in the history of the first or third angel is whether you receive or do not receive the latter rain. The latter rain began when the nations were angered on September 11, 2001.

Otázkou v dejinách prvého alebo tretieho anjela je, či prijmete alebo neprijmete neskorý dážď. Neskorý dážď sa začal, keď sa národy rozhnevali 11. septembra 2001.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> „V tom čase, keď sa dielo spasenia bude uzatvárať, príde na zem súženie a národy sa budú hnevať, no budú zadržiavané, aby neprekazili dielo tretieho anjela. V tom čase príde ‚neskorý dážď‘, čiže občerstvenie od prítomnosti Pána, aby dal moc mohutnému hlasu tretieho anjela a pripravil svätých, aby obstáli v období, keď bude vyliatych sedem posledných rán.“ Early Writings, 85.

The “latter rain,” which is also identified as “the refreshing,” began when the nations were angered, and at that time “the work of salvation” began to close. The four angels of Revelation seven hold the four winds in check while the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished, and in Ezekiel chapter nine, that work is represented by angels placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations done in Jerusalem. On September 11, 2001 the angels began the closing work of placing a mark upon the foreheads of the one hundred and forty-four thousand.

„Neskorý dážď,“ ktorý je tiež označovaný ako „občerstvenie“, sa začal, keď sa národy rozhnevali, a v tom čase sa „dielo spasenia“ začalo uzatvárať. Štyria anjeli zo siedmej kapitoly knihy Zjavenie zadržiavajú štyri vetry, kým sa neuskutoční zapečatenie sto štyridsaťštyritisíc, a v deviatej kapitole Ezechiela je toto dielo znázornené anjelmi, ktorí kladú znamenie na tých, čo vzdychajú a nariekajú nad ohavnosťami páchanými v Jeruzaleme. Dňa 11. septembra 2001 anjeli začali záverečné dielo kladenia znamenia na čelá sto štyridsaťštyritisíc.

The closing work of the third angel is accomplished during the outpouring of the latter rain, which is also “the refreshing”, which is a message.

Záverečné dielo tretieho anjela sa uskutočňuje počas vyliatia neskorého dažďa, ktorý je aj „občerstvením“, čo je posolstvo.

> To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. Isaiah 28:12.

> Komu povedal: Toto je odpočinok, ktorým môžete dať odpočinúť unavenému; a toto je občerstvenie. Ale nechceli počúvať. Izaiáš 28,12.

The message they refuse to hear in Isaiah is the message that is delivered by stammering tongues, and is the testing message that represents the methodology of “line upon line.”

Posolstvo, ktoré v Izaiášovi odmietajú počuť, je posolstvo podávané koktavými jazykmi a je skúšobným posolstvom, ktoré predstavuje metodológiu „riadok na riadok“.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:13–15.

> A slovo Hospodinovo im bolo: príkaz za príkazom, príkaz za príkazom; riadok za riadkom, riadok za riadkom; tu trochu a tam trochu; aby šli a padli nazad, aby boli rozbití, chytení do osídla a zajatí. Preto počujte slovo Hospodinovo, vy posmievační muži, ktorí vládnete tomuto ľudu, ktorý je v Jeruzaleme. Pretože hovoríte: Uzavreli sme zmluvu so smrťou a s podsvetím sme v dohode; keď sa preženie záplavový bič, nedosiahne k nám, lebo lož sme si urobili útočiskom a pod nepravdou sme sa skryli. Izaiáš 28:13–15.

The Word of the Lord, which is the message of the rest and refreshing (the latter rain), that causes them to “go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken,” is given to “the scornful men, which rule this people which is in Jerusalem.” Jerusalem is where the angels mark those who sigh and cry, and the ancient men who have betrayed their trust are the first to fall.

Slovo Hospodinovo, ktoré je posolstvom odpočinutia a občerstvenia (neskorého dažďa), ktoré spôsobuje, že „pôjdu a padnú nazad, a budú dolámaní, a polapení do osídla, a zajatí“, je dané „posmievačným mužom, ktorí vládnu tomuto ľudu, ktorý je v Jeruzaleme“. Jeruzalem je miestom, kde anjeli označujú tých, čo vzdychajú a nariekajú, a starší muži, ktorí zradili svoju zverenú dôveru, padajú ako prví.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> „Znak vyslobodenia bol položený na tých, ktorí ‚vzdychajú a kričia nad všetkými ohavnosťami, ktoré sa dejú‘. Teraz vychádza anjel smrti, znázornený v Ezechielovom videní mužmi s vražednými zbraňami, ktorým je daný príkaz: ‚Pobite celkom starcov i mládencov, panny i malé deti, i ženy; ale nepribližujte sa k nijakému mužovi, na ktorom je znamenie; a začnite od mojej svätyne.‘ Prorok hovorí: ‚A začali od starších mužov, ktorí boli pred domom.‘ Ezechiel 9,1–6. Dielo ničenia sa začína medzi tými, ktorí sa vyhlasovali za duchovných strážcov ľudu. Falošní strážcovia padnú ako prví. Niet nikoho, kto by mal zľutovanie alebo ušetril. Muži, ženy, panny i malé deti hynú spolu.“ Veľký spor, 656.

We will continue to address the increase of knowledge that arrived in 1989, in the next article.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v rozoberaní nárastu poznania, ku ktorému došlo v roku 1989.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> „Ten, ktorý vidí pod povrch, ktorý číta srdcia všetkých ľudí, hovorí o tých, ktorí mali veľké svetlo: ‚Nie sú zarmútení ani ohromení pre svoj mravný a duchovný stav.‘ Áno, zvolili si svoje vlastné cesty a ich duša má záľubu vo svojich ohavnostiach. Aj ja si zvolím ich bludy a privediem na nich to, čoho sa boja; pretože keď som volal, nikto neodpovedal; keď som hovoril, nepočúvali; ale páchali zlo pred mojimi očami a vyvolili si to, v čom som nemal zaľúbenie.‘ ‚A preto im Boh pošle mocné poblúdenie, aby verili lži,‘ pretože neprijali lásku k pravde, aby mohli byť spasení, ‚ale našli zaľúbenie v neprávosti.‘ Izaiáš 66:3, 4; 2 Tesaloničanom 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> „Nebeský Učiteľ sa opýtal: ‚Aký silnejší klam môže zviesť myseľ než predstieranie, že staviate na správnom základe a že Boh prijíma vaše skutky, zatiaľ čo v skutočnosti konáte mnohé veci podľa svetskej politiky a hrešíte proti Jehovovi? Ach, je to veľký podvod, očarujúci blud, ktorý sa zmocňuje myslí, keď si ľudia, ktorí kedysi poznali pravdu, mýlia formu zbožnosti s jej duchom a mocou; keď sa domnievajú, že sú bohatí, zbohatli a nič nepotrebujú, zatiaľ čo v skutočnosti potrebujú všetko.‘“ Testimonies, zväzok 8, 249, 250.

Back to Articles