Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Thirteen

Skryté dejiny štyridsiateho verša – číslo trinásť

Number Thirteen

Číslo trinásť

Author

Jeff Pippenger

Published

May 28, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

As a primary symbol of the one hundred and forty-four thousand, Peter is standing at Panium in 2026 working to correct the false prediction of July 18, 2020. His work in that regard aligns with the work of Josiah Litch’s correction of August 11, 1840 and Samuel Snow’s identification of October 22, 1844. Litch’s correction empowered the first angel’s message and Snow’s empowered the second angel’s message. The empowerment of the first and second angels’ messages typify the empowerment of the third angel’s message. The characteristics of the first and second are represented in the third as a combination of an external woe message and the internal message of the midnight cry of the parable of the ten virgins.

Ako hlavný symbol sto štyridsaťštyritisíc stojí Peter v roku 2026 v Paneiu a pôsobí na nápravu falošnej predpovede z 18. júla 2020. Jeho dielo v tomto ohľade je v súlade s dielom nápravy Josiaha Litcha z 11. augusta 1840 a s určením 22. októbra 1844 Samuelom Snowom. Litchova náprava zmocnila posolstvo prvého anjela a Snowova zmocnila posolstvo druhého anjela. Zmocnenie posolstiev prvého a druhého anjela predznačuje zmocnenie posolstva tretieho anjela. Charakteristiky prvého a druhého sú v treťom predstavené ako spojenie vonkajšieho posolstva beda a vnútorného posolstva polnočného volania z podobenstva o desiatich pannách.

In a triple application of prophecy, the first and third, which are also the beginning and ending will possess parallel characteristics. Recently, a brother has uncovered several truths associated with the first woe of Revelation nine, which, when applied under the principle of Alpha and Omega identify another profound confirmation of Revelation eleven’s “earthquake.” The Sunday law in the United States is the “earthquake” that was first fulfilled in the French Revolution when France, who was one part of the ten nations that made up the prophetic structure of pagan Rome in the book of Daniel was overthrown. Thus, chapter eleven says a tenth part of the city fell.

Pri trojnásobnom uplatnení proroctva budú prvé a tretie, ktoré sú zároveň začiatkom i koncom, niesť rovnobežné charakteristiky. Nedávno jeden brat odhalil niekoľko právd súvisiacich s prvým beda zo zjavenia deviatej kapitoly, ktoré pri uplatnení podľa princípu Alfa a Omega označujú ďalšie hlboké potvrdenie „zemetrasenia“ zo Zjavenia jedenástej kapitoly. Nedeľný zákon v Spojených štátoch je „zemetrasením“, ktoré sa prvýkrát naplnilo vo Francúzskej revolúcii, keď bolo zvrhnuté Francúzsko, ktoré bolo jednou časťou desiatich národov tvoriacich prorockú štruktúru pohanského Ríma v knihe Daniel. Preto jedenásta kapitola hovorí, že padla desatina mesta.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> A v tú hodinu nastalo veľké zemetrasenie a desiata časť mesta padla a pri zemetrasení zahynulo sedemtisíc ľudí; a ostatní sa naľakali a vzdali slávu Bohu neba. Zjavenie 11:13.

Immediately after this verse Islam of the third woe arrives.

Bezprostredne po tomto verši prichádza islam tretieho beda.

> The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:14.

> Druhé beda pominulo; a hľa, tretie beda prichádza rýchlo. Zjavenie 11,14.

The pioneers expected that “the third woe” would immediately follow the second woe, but the word translated as “quickly,” means suddenly and unexpectedly, which is the characteristic of Islam’s surprise attacks. The third woe wasn’t to arrive on October 22, 1844 as the pioneers conjectured, but when it arrived it would happen “suddenly and unexpectedly,” as it did at 9/11, thus marking the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which ends shortly before the earthquake of the Sunday law.

Priekopníci očakávali, že „tretie beda“ bude bezprostredne nasledovať po druhom bede, no slovo preložené ako „rýchlo“ znamená náhle a neočakávane, čo je charakteristickým znakom prekvapivých útokov islamu. Tretie beda nemalo prísť 22. októbra 1844, ako sa priekopníci domnievali, ale keď prišlo, malo sa udiať „náhle a neočakávane“, ako sa to stalo 11. septembra, čím sa označil začiatok zapečaťovania stoštyridsaťštyritisíc, ktoré sa končí krátko pred zemetrasením nedeľného zákona.

The “earthquake” of the Sunday law is the shaking of the “earth” beast, and when 9/11 arrived, Sister White identified that the Lord arose to “shake terribly the earth.” At the beginning of the sealing and the end, the earth beast is shaken, thus the “great earthquake.”

„Zemetrasenie“ nedeľného zákona je otrasením šelmy „zeme“, a keď prišiel 11. september, sestra Whiteová označila, že Pán povstal, aby „strašne otriasol zemou“. Na začiatku zapečaťovania i na jeho konci je šelma zeme otrasená, teda nastáva „veľké zemetrasenie“.

> “This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’” Review and Herald, July 5, 1906.

> „Toto som nikdy nepovedala. Povedala som, keď som hľadela na veľké budovy, ktoré tam vyrastali, poschodie za poschodím: ‚Aké strašné výjavy sa odohrajú, keď Pán povstane, aby hrozne zatriasol zemou! Vtedy sa naplnia slová zo Zjavenia 18,1–3.‘“ Review and Herald, 5. júla 1906.

The Lord “arises” when there is a change in His dispensational work, as was the case when Stephen was stoned on October 22, 1844, when the judgment of the dead commenced. When the judgment of the living began on 9/11, the Lord again arose, and then he shook the earth beast, as He will do at the end of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, when He changes His dispensational work from His church to His other flock of those still in Babylon.

Pán „povstáva“, keď dochádza k zmene v Jeho dispenzačnom diele, ako to bolo v prípade, keď bol Štefan ukameňovaný 22. októbra 1844, keď sa začal súd nad mŕtvymi. Keď sa 11. 9. začal súd nad živými, Pán opäť povstal a vtedy zatriasol zemskou šelmou, ako to urobí na konci zapečaťovania sto štyridsiatich štyroch tisíc, keď zmení svoje dispenzačné dielo zo svojej cirkvi na svoje druhé stádo, totiž na tých, ktorí sú ešte v Babylone.

What brother Daniel has discovered is the characteristics of the first woe, that align with the testimony of the “great earthquake” of chapter eleven in agreement with history and the pioneer’s understanding of the history that fulfilled the first woe.

To, čo brat Daniel objavil, sú charakteristiky prvého beda, ktoré sa zhodujú so svedectvom „veľkého zemetrasenia“ z jedenástej kapitoly v súlade s dejinami a s chápaním priekopníkov o dejinách, ktoré naplnili prvé beda.

> And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth: and to him was given the key of the bottomless pit. And he opened the bottomless pit; and there arose a smoke out of the pit, as the smoke of a great furnace; and the sun and the air were darkened by reason of the smoke of the pit. And there came out of the smoke locusts upon the earth: and unto them was given power, as the scorpions of the earth have power. And it was commanded them that they should not hurt the grass of the earth, neither any green thing, neither any tree; but only those men which have not the seal of God in their foreheads. Revelation 9:1–4.

> A zaznel piaty anjel a videl som hviezdu, ktorá spadla z neba na zem; a bol mu daný kľúč od bezodnej priepasti. A otvoril bezodnú priepasť; a z priepasti vystúpil dym ako dym veľkej pece; a slnko i ovzdušie sa zatmili od dymu z priepasti. A z dymu vyšli na zem kobylky; a bola im daná moc, akú majú škorpióny zeme. A bolo im prikázané, aby neškodili tráve zeme ani nijakej zeleni, ani nijakému stromu, ale iba tým ľuďom, ktorí nemajú pečať Božiu na svojich čelách. Zjavenie 9:1–4.

The pioneers correctly applied these verses to the history that introduced Mohammed, who was born in 570, unified the tribes in 606, received his first revelation in 610, migrated to Medina in 622, started his warfare in 624 and died in 632. The “bottomless pit” prophetically represents a new manifestation of Satan, but Mohammed began in Arabia, which is also known as the bottomless pit because of the vast deserts.

Priekopníci správne aplikovali tieto verše na dejiny, ktoré uviedli Mohameda, ktorý sa narodil v roku 570, zjednotil kmene v roku 606, prijal svoje prvé zjavenie v roku 610, presťahoval sa do Mediny v roku 622, začal svoje vojnové ťaženie v roku 624 a zomrel v roku 632. „Bezedná priepasť“ prorocky predstavuje nový prejav satana, no Mohamed začal v Arábii, ktorá je tiež známa ako bezedná priepasť pre svoje rozľahlé púšte.

Mohammed became the prophetic king, or as he was labelled, “the trustworthy one” in 606, when he resolved a dispute among the various tribes who were in a dilemma about who should be allowed to return the “black rock” cornerstone of the Kaaba. The Kaaba is a cube-shaped building (hence the name “Kaaba,” which means “cube” in Arabic) located in the center of the Great Mosque of Mecca in Saudi Arabia. It is approximately 43 feet high, eleven foot wide and 10 foot long, built of granite and marble, with a black silk and cotton cloth covering it. The Kaaba existed long before Muhammad and according to Islamic tradition, it was originally built by Abraham and his son Ishmael as a house of worship for the One God (Allah). Over the centuries, it became filled with idols and was used as a pagan shrine by the Arab tribes.

Mohammed sa stal prorockým kráľom, alebo, ako ho označovali, „dôveryhodným“ v roku 606, keď vyriešil spor medzi rôznymi kmeňmi, ktoré boli v rozpakoch, komu má byť dovolené vrátiť „čierny kameň“, uholný kameň Kaaby. Kaaba je stavba v tvare kocky (odtiaľ názov „Kaaba“, ktorý v arabčine znamená „kocka“) nachádzajúca sa v strede Veľkej mešity v Mekke v Saudskej Arábii. Je približne 43 stôp vysoká, jedenásť stôp široká a 10 stôp dlhá, postavená zo žuly a mramoru, pokrytá čiernou hodvábnou a bavlnenou tkaninou. Kaaba existovala dávno pred Mohamedom a podľa islamskej tradície ju pôvodne postavili Abrahám a jeho syn Izmael ako dom uctievania jediného Boha (Alaha). V priebehu storočí sa naplnila modlami a arabské kmene ju používali ako pohanskú svätyňu.

The Kaaba is the spiritual center of the Islamic world—a simple, ancient building that symbolizes monotheism, unity, and the connection between Abrahamic faith and Islam. Muslims do not consider it “God’s house” in a literal sense, but rather a divinely appointed focal point for worship. Mohammed’s actions during a period when the Kaaba had been destroyed and was then rebuilt are where his leadership began.

Kaaba je duchovným stredom islamského sveta — jednoduchá, starobylá stavba, ktorá symbolizuje monoteizmus, jednotu a spojenie medzi abrahámovskou vierou a islamom. Moslimovia ju nepovažujú za „Boží dom“ v doslovnom zmysle, ale skôr za Bohom ustanovené ohnisko uctievania. Práve Mohammedove činy v období, keď bola Kaaba zničená a potom znovu postavená, znamenali začiatok jeho vodcovstva.

A flash flood damaged the Kaaba and the Quraysh tribe rebuilt it. When it came time to place the Black Stone (Hajar al-Aswad) back in its corner, the different clans quarreled over who should have the honor. They agreed that the next person to enter the area would decide. Muhammad walked in, and he resolved the dispute wisely: He placed the Black Stone on a cloth, had a representative from each clan lift it together, carrying it together, and then he personally set it in place. This event earned him great respect and the title Al-Amin (“the Trustworthy”) among the people of Mecca. It is one of the key pre-prophetic events highlighted in many timelines. The “Black Stone” was the cornerstone that was placed by Mohammed, who is the prophetic king over Islam. The black cornerstone is an obvious counterfeit of Christ (the true cornerstone), and the corruption of the house of Kaaba after years of the introduction of idols was also resolved by Mohammed.

Prívalová povodeň poškodila Kaabu a kmeň Kurajš ju znovu postavil. Keď prišiel čas vrátiť Čierny kameň (Hajar al-Aswad) na jeho miesto v rohu, rôzne klany sa sporili o to, komu pripadne tá česť. Dohodli sa, že rozhodne nasledujúci človek, ktorý vstúpi do priestoru. Vtedy vošiel Muhammad a spor múdro vyriešil: položil Čierny kameň na plachtu, zariadil, aby ho zástupca z každého klanu spoločne zdvihol a niesol, a potom ho osobne uložil na miesto. Táto udalosť mu získala veľkú úctu a titul Al-Amin („Dôveryhodný“) medzi obyvateľmi Mekky. Je to jedna z kľúčových predprorockých udalostí zdôrazňovaných v mnohých chronologických prehľadoch. „Čierny kameň“ bol uholným kameňom, ktorý položil Mohammed, jenž je prorockým kráľom nad islamom. Čierny uholný kameň je zjavnou napodobeninou Krista (pravého uholného kameňa) a skazenie domu Kaaby po rokoch zavádzania modiel bolo takisto vyriešené Mohammedom.

After the Quraysh broke the Treaty of Hudaybiyyah, Muhammad marched on Mecca with an army of about 10,000 Muslims. The city surrendered with very little fighting. Muhammad then entered the Kaaba, destroyed the 360 idols inside it, and rededicated the shrine to the worship of the one God (Allah). Thus, Mohammed the king of Islam, laid the cornerstone, and he cleansed the temple of idolatry.

Po tom, čo Kurajšovci porušili zmluvu z Hudajbíje, Muhammad pochodoval na Mekku s vojskom približne 10 000 moslimov. Mesto sa vzdalo s veľmi malým odporom. Muhammad potom vstúpil do Kaaby, zničil 360 modiel v nej a znovu zasvätil svätyňu uctievaniu jediného Boha (Allaha). Tak Mohammed, kráľ islamu, položil uholný kameň a očistil chrám od modlárstva.

There are three powers that come from the bottomless pit in the book of Revelation, and each of the three represents a counterfeit Christ. Satan, the dragon seeks to be as the Most High, seated on His throne and His church.

V knihe Zjavenia sú tri moci, ktoré vychádzajú z bezodnej priepasti, a každá z týchto troch predstavuje falošného Krista. Satan, drak, sa usiluje byť ako Najvyšší, sediaci na Jeho tróne a v Jeho cirkvi.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Yet thou shalt be brought down to hell, to the sides of the pit. Isaiah 14:12–15.

> Ako si padol z neba, ó Lucifer, syn rannej zory! Ako si bol zrazený k zemi, ty, ktorý si porážal národy! Veď si si povedal vo svojom srdci: Vystúpim na nebesia, vyvýšim svoj trón nad hviezdy Božie; zasadnem aj na vrchu zhromaždenia, na najkrajnejšom severe; vystúpim nad výšiny oblakov, budem podobný Najvyššiemu. Ale budeš zvrhnutý do pekla, na dno priepasti. Izaiáš 14:12–15.

The dragon of atheism came from the bottomless pit in Revelation eleven and the beast of Catholicism ascends out of the bottomless pit when her deadly wound is healed.

Drak ateizmu vyšiel z bezodnej priepasti v jedenástej kapitole Zjavenia a šelma katolicizmu vystupuje z bezodnej priepasti, keď sa jej smrteľná rana zahojí.

> The beast that thou sawest was, and is not; and shall ascend out of the bottomless pit, and go into perdition: and they that dwell on the earth shall wonder, whose names were not written in the book of life from the foundation of the world, when they behold the beast that was, and is not, and yet is. Revelation 17:8.

> Šelma, ktorú si videl, bola a niet jej; a vystúpi z bezodnej priepasti a pôjde do zatratenia. A budú sa diviť obyvatelia zeme, ktorých mená nie sú zapísané v knihe života od založenia sveta, keď uvidia šelmu, ktorá bola a niet jej, a predsa je. Zjavenie 17:8.

The beast of Catholicism ascends to the throne of the earth at the Sunday law when the threefold union is put in place. Like unto the dragon, Catholicism claims to be God, as Paul so aptly identified.

Šelma katolicizmu vystupuje na pozemský trón pri nedeľnom zákone, keď je ustanovené trojnásobné spojenie. Podobne ako drak si katolicizmus nárokuje byť Bohom, ako to Pavol tak výstižne označil.

> Let no man deceive you by any means: for that day shall not come, except there come a falling away first, and that man of sin be revealed, the son of perdition; Who opposeth and exalteth himself above all that is called God, or that is worshipped; so that he as God sitteth in the temple of God, shewing himself that he is God. 2 Thessalonians 2:3, 4.

> Nech vás nikto nijakým spôsobom nezvedie; lebo ten deň nepríde, kým najprv nepríde odpadnutie a nebude zjavený človek hriechu, syn zatratenia; ktorý sa protiví a povyšuje nad všetko, čo sa nazýva Bohom alebo čomu sa vzdáva úcta, takže sa ako Boh posadí v chráme Božom a bude vydávať seba samého za Boha. 2 Tesaloničanom 2:3, 4

Like the dragon, the beast of Catholicism is antichrist, both profess to be God, and both have their final destruction associated with their biblical testimony, for the dragon is brought down to hell, and the beast is the son of perdition. Perdition being final destruction.

Tak ako drak, aj šelma katolicizmu je antikrist; obaja sa vydávajú za Boha a obaja majú svoje konečné zahynutie spojené so svojím biblickým svedectvom, lebo drak je zvrhnutý do pekla a šelma je syn zatratenia. Zatratenie znamená konečné zahynutie.

> “The determination of antichrist to carry out the rebellion he began in heaven will continue to work in the children of disobedience.” Testimonies, volume 9, 230.

> „Odhodlanie antikrista uskutočniť vzburu, ktorú začal v nebi, bude naďalej pôsobiť v synoch neposlušnosti.“ Testimonies, zväzok 9, 230.

> “Through the pope of Rome the same work has been carried on here on earth as was carried on in the courts of heaven before the expulsion of the prince of darkness. Satan sought to correct the law of God in heaven, and to supply an amendment of his own. He exalted his own judgment above that of his Creator, and placed his will above the will of Jehovah, and in this way virtually declared God to be fallible. The pope also takes the same course and, claiming infallibility for himself, seeks to adjust the law of God to meet his own ideas, thinking himself able to correct the mistakes he thinks he sees in the statutes and commands of the Lord of heaven and earth. He virtually says to the world, I will give you better laws than those of Jehovah. What an insult is this to the God of heaven!” Signs of the Times, November 19, 1894.

> „Prostredníctvom rímskeho pápeža sa tu na zemi vykonáva to isté dielo, aké sa konalo v nebeských dvoroch pred vyhnaním kniežaťa temnosti. Satan sa v nebi usiloval opraviť Boží zákon a predložiť svoj vlastný dodatok. Vyzdvihol svoj vlastný úsudok nad úsudok svojho Stvoriteľa a svoju vôľu postavil nad vôľu Jehovu, a takto v podstate vyhlásil, že Boh je omylný. Aj pápež kráča tou istou cestou a, prisvojujúc si neomylnosť, usiluje sa prispôsobiť Boží zákon svojim vlastným predstavám, domnievajúc sa, že je schopný napraviť chyby, ktoré podľa svojho názoru vidí v ustanoveniach a prikázaniach Pána nebies i zeme. V podstate hovorí svetu: Dám vám lepšie zákony, než sú zákony Jehovove. Aká urážka je to pre Boha nebies!“ Signs of the Times, 19. novembra 1894.

Islam, represented by Mohammed in the history of the seventh century also came out of the bottomless pit when the key that was given to Mohammed was turned. When the pit was opened, “smoke” came out that darkened the sun and the air. The pioneers correctly identified that the “key” that opened the pit was the battle of Nineveh.

Islam, reprezentovaný Mohamedom v dejinách siedmeho storočia, takisto vyšiel z bezodnej priepasti, keď bol otočený kľúč, ktorý bol daný Mohamedovi. Keď bola priepasť otvorená, vyšiel z nej „dym“, ktorý zatemnil slnko i vzduch. Priekopníci správne určili, že „kľúčom“, ktorý otvoril priepasť, bola bitka pri Ninive.

When we approach the first three verses on Revelation chapter nine from the pioneer understanding in the context of a triple application of prophecy, we find the prophetic characteristics of those verses that represent the first woe, typify the prophetic characteristics of the third woe that arrives “quickly” at the great earthquake. The Sunday law is represented by the battle of Nineveh.

Keď pristupujeme k prvým trom veršom deviatej kapitoly Zjavenia z priekopníckeho chápania v kontexte trojitej aplikácie proroctva, nachádzame, že prorocké charakteristiky týchto veršov, ktoré predstavujú prvé beda, predznačujú prorocké charakteristiky tretieho beda, ktoré prichádza „rýchlo“ pri veľkom zemetrasení. Nedeľný zákon je znázornený bitkou o Ninive.

Peter is responsible for correcting the false prediction of the fireballs of Nashville, and he recognizes that the correct application of Ellen White's warning of fireballs upon Nashville marks the beginning of “the destruction of thousands of cities almost fully given to idolatry.”

Peter je zodpovedný za opravu falošnej predpovede ohnivých gulí nad Nashvillom a uznáva, že správne uplatnenie varovania Ellen Whiteovej o ohnivých guliach nad Nashvillom označuje začiatok „zničenia tisícov miest takmer úplne oddaných modlárstvu“.

The fireballs of Nashville mark the beginning of a period of destruction upon the cities, and it also marks the beginning of the proclamation of the short midnight cry message. That message begins with an unexpected attack from Islam and the period ends with an unexpected attack from Islam at the great earthquake. The period of the proclamation of the midnight cry marks the end of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand which began with the unexpected attack of Islam on 9/11.

Ohnivé gule v Nashville označujú začiatok obdobia skazy nad mestami a zároveň označujú začiatok ohlasovania posolstva krátkeho polnočného volania. Toto posolstvo sa začína nečakaným útokom islamu a toto obdobie sa končí nečakaným útokom islamu pri veľkom zemetrasení. Obdobie ohlasovania polnočného volania označuje koniec času spečaťovania stoštyridsaťštyritisíc, ktorý sa začal nečakaným útokom islamu 11. septembra.

The sealing of the one hundred and forty-four thousand then began in agreement with the line of Balaam and the ass, where there are three strikes that culminate at the Sunday law, but where the second unexpected attack includes October 7, 2023 upon the ancient glorious land and then at the fireballs of Nashville. All the lines agree, and Peter understands that the unsealing of these truths, which are represented as the dirt brush man gathering up the scattered jewels and casting them into the casket is the work of the Lion of the tribe of Judah.

Pečatenie sto štyridsiatich štyroch tisíc sa potom začalo v súlade s líniou Baláma a oslice, kde sú tri údery, ktoré vrcholia pri nedeľnom zákone, avšak kde druhý nečakaný útok zahŕňa 7. október 2023 proti starobylej slávnej krajine a potom pri ohnivých guliach v Nashville. Všetky línie sa zhodujú a Peter rozumie, že odpečatenie týchto právd, ktoré je znázornené ako muž s kefou na prach, zhromažďujúci rozptýlené klenoty a hádžuci ich do skrinky, je dielom Leva z kmeňa Júdovho.

The Lion of Judah identifies Peter’s corrected message of Nashville as occurring in the final period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand that is represented in the hidden history of verse forty of Daniel eleven, and more specifically in the portion of that hidden history represented in verses eleven through fifteen of the same chapter. In those verses, the battle of Raphia and the battle of Panium lead to the Sunday law of verse sixteen, which is represented by the battle of Actium. When the battle of Panium joins the battle of Actium at the Sunday law, the battle of Nineveh is also repeated.

Lev Júdov určuje Petrovo opravené posolstvo z Nashville ako udalosť, ku ktorej dochádza v záverečnom období pečatenia sto štyridsaťštyri tisíc, ktoré je znázornené v skrytej histórii štyridsiateho verša jedenástej kapitoly Daniela, a ešte konkrétnejšie v tej časti tejto skrytej histórie, ktorú predstavujú verše jedenásť až pätnásť tej istej kapitoly. V týchto veršoch bitka pri Rafii a bitka pri Paniu vedú k nedeľnému zákonu šestnásteho verša, ktorý je znázornený bitkou pri Aktiu. Keď sa bitka pri Paniu pri nedeľnom zákone spája s bitkou pri Aktiu, opakuje sa aj bitka pri Ninive.

The “key” given to Mohammed, the king of Islam, whose name is not only the character of Islam, but also the place of the destruction marked by the battle of Nineveh. The king’s name “in the Hebrew tongue is Abaddon,” and “in the Greek tongue hath his name Apollyon.” The Greek and Hebrew emphasize the Old and New Testaments and instruct us that Abaddon means “the place of destruction” and Apollyon means “the destroyer.” In verse eleven of Revelation nine the king over Islam is Mohammed, but it is also the “angel of the bottomless pit,” which is Satan. Just as the pope is the antichrist as Satan’s right-hand man on earth, Mohammed is also directly controlled by Satan, the angel of the bottomless pit.

„kľúč“ daný Mohammedovi, kráľovi islamu, ktorého meno je nielen charakterom islamu, ale aj miestom skazy označeným bitkou pri Ninive. Meno kráľa „po hebrejsky je Abaddon“ a „po grécky má meno Apollyon“. Gréčtina a hebrejčina zdôrazňujú Starý a Nový zákon a poučujú nás, že Abaddon znamená „miesto skazy“ a Apollyon znamená „ničiteľ“. V jedenástom verši deviatej kapitoly Zjavenia je kráľom nad islamom Mohammed, ale je to aj „anjel priepasti“, ktorým je Satan. Tak ako je pápež antikristom ako Satanova pravá ruka na zemi, aj Mohammed je priamo ovládaný Satanom, anjelom priepasti.

At the Sunday law, the threefold union is forced upon the world and the deadly wound that was delivered to the papacy in 1798, thus marking the end of the Dark Ages is healed. When the deadly wound is healed, the second period of the Dark Ages arrives, and at the great earthquake that is the Sunday law, Islam turns the key and smoke as from a furnace blots out the sun and stars as darkness returns. The battle of Nineveh is repeated at the Sunday law, for it is the key that brings the second period of darkness. There national apostasy is followed by national ruin. There “active despotism” bears full sway, for the smoke of Islam that darkens the sun and stars at the battle of Nineveh is as a burning furnace. The “burning furnace” was an element of God’s covenant with Abraham.

Pri nedeľnom zákone je trojnásobné spojenie nanútené svetu a smrteľná rana, ktorá bola pápežstvu zasadená v roku 1798, a tým označila koniec temného stredoveku, je zahojená. Keď je smrteľná rana zahojená, prichádza druhé obdobie temného stredoveku, a pri veľkom zemetrasení, ktorým je nedeľný zákon, islam otáča kľúčom a dym ako z pece zahaľuje slnko i hviezdy, keď sa vracia temnota. Bitka pri Ninive sa pri nedeľnom zákone opakuje, lebo je to kľúč, ktorý prináša druhé obdobie temnoty. Tam po národnom odpadnutí nasleduje národná skaza. Tam „aktívny despotizmus“ úplne vládne, lebo dym islamu, ktorý pri bitke pri Ninive zatemňuje slnko a hviezdy, je ako horiaca pec. „Horiaca pec“ bola prvkom Božej zmluvy s Abrahámom.

> And it came to pass, that, when the sun went down, and it was dark, behold a smoking furnace, and a burning lamp that passed between those pieces. Genesis 15:17.

> A stalo sa, keď slnko zapadlo a nastala tma, hľa, dymiaca pec a horiaca pochodeň prešli pomedzi tie kusy. Genezis 15:17.

The smoking furnace that passed between Abram’s covenant offerings identified the bondage in Egypt represented in the passage in verse thirteen.

Dymiaca pec, ktorá prešla medzi Abramovými zmluvnými obeťami, označovala otroctvo v Egypte, znázornené v úseku trinásteho verša.

> And he said unto Abram, Know of a surety that thy seed shall be a stranger in a land that is not theirs, and shall serve them; and they shall afflict them four hundred years. Genesis 15:13.

> A povedal Abramovi: „Vedz s istotou, že tvoje potomstvo bude cudzincami v krajine, ktorá im nebude patriť, a budú jej slúžiť; a budú ich utláčať štyristo rokov.“ 1. Mojžišova 15:13.

A “burning furnace,” such as Nebuchadnezzar’s furnace in chapter three of Daniel represents bondage and slavery, as was the condition of Shadrach, Meshach and Abednego.

„Rozpálená pec“, ako napríklad Nabuchodonozorova pec v tretej kapitole knihy Daniel, predstavuje putá a otroctvo, čo bol aj stav Šadracha, Méšacha a Abédnéga.

> “But like the stars in the vast circuit of their appointed path, God’s purposes know no haste and no delay. Through the symbols of the great darkness and the smoking furnace, God had revealed to Abraham the bondage of Israel in Egypt, and had declared that the time of their sojourning should be four hundred years. “Afterward,” He said, “shall they come out with great substance.” Genesis 15:14.” The Desire of Ages, 33.

> „No tak ako hviezdy na rozsiahlom obehu svojej určenej dráhy, ani Božie zámery nepoznajú ani náhlenie, ani meškanie. Prostredníctvom symbolov veľkej temnoty a dymiacej pece Boh zjavil Abrahámovi otroctvo Izraela v Egypte a vyhlásil, že čas ich putovania bude štyristo rokov. „Potom,“ povedal, „vyjdú s veľkým majetkom.“ 1. Mojžišova 15:14.“ Túžba vekov, 33.

> But the Lord hath taken you, and brought you forth out of the iron furnace, even out of Egypt, to be unto him a people of inheritance, as ye are this day. Deuteronomy 4:20.

> Ale Hospodin vás vzal a vyviedol vás zo železnej pece, z Egypta, aby ste mu boli ľudom dedičstva, ako ste ním až do dnešného dňa. Deuteronómium 4:20.

The smoke that darkens the sun and moon when the key of the battle of Nineveh is turned identifies the persecution that begins in earnest at the Sunday law. The persecution of the Dark Ages then is repeated. The pioneers correctly identified that the battle of Nineveh was the “key” that brought Islam into prophetic history as the first woe in 627. The battle was between Rome and Persia, and it represented a victory for Rome, but it was what is called a Pyrrhic victory. A victory that is actually detrimental to the victor. The phrase comes from a victory by king Pyrrhus of Epirus. After two battles against the Romans (Heraclea in 280 BC and Asculum in 279 BC), he defeated the Roman army but lost a huge portion of his own troops. According to legend, he then said, “One more such victory and we are lost.”

Dym, ktorý zatemňuje slnko a mesiac, keď je otočený kľúč bitky pri Ninive, označuje prenasledovanie, ktoré sa naplno začína pri nedeľnom zákone. Prenasledovanie temného stredoveku sa teda opakuje. Priekopníci správne rozpoznali, že bitka pri Ninive bola „kľúčom“, ktorý priviedol islam do prorockých dejín ako prvé beda v roku 627. Bitka sa odohrala medzi Rímom a Perziou a predstavovala víťazstvo Ríma, no bolo to to, čo sa nazýva pyrrhovo víťazstvo. Víťazstvo, ktoré je v skutočnosti na ujmu víťazovi. Tento výraz pochádza z víťazstva epirského kráľa Pyrrha. Po dvoch bitkách proti Rimanom (Herakleia v roku 280 pred Kr. a Askulum v roku 279 pred Kr.) porazil rímske vojsko, no stratil obrovskú časť vlastných vojsk. Podľa legendy potom povedal: „Ešte jedno takéto víťazstvo a sme stratení.“

The battle of Nineveh was a strategic victory for Rome, but when finished neither Rome or Persia had the power to thereafter effectively resist the onslaught of Islam. Persia is the United States and Rome is the papacy in the modern fulfillment of the battle of Nineveh. Medo-Persia as a two-horned power represent the two-horned power of the United States. At the Sunday law the United States is simply one horn, for leading to the Sunday law the image of the beast has been formed, and that formation consists of combining both horns into one. In Daniel eight, there are two horns representing the Medo-Persian Empire, and the Persian horn came up last.

Bitka pri Ninive bola pre Rím strategickým víťazstvom, no po jej skončení už ani Rím, ani Perzia nemali moc potom účinne odolávať náporu islamu. Perzia je v modernom naplnení bitky pri Ninive Spojenými štátmi a Rím je pápežstvo. Médsko-Perzia ako mocnosť s dvoma rohmi predstavuje mocnosť s dvoma rohmi, ktorou sú Spojené štáty. Pri nedeľnom zákone sú Spojené štáty jednoducho jedným rohom, lebo v období vedúcom k nedeľnému zákonu už bola vytvorená šelmina podoba a toto vytvorenie spočíva v spojení oboch rohov do jedného. V ôsmej kapitole Daniela sú dva rohy predstavujúce Médsko-perzskú ríšu a perzský roh vyrástol ako posledný.

> Then I lifted up mine eyes, and saw, and, behold, there stood before the river a ram which had two horns: and the two horns were high; but one was higher than the other, and the higher came up last. Daniel 8:3.

> Potom som pozdvihol svoje oči, uvidel som, a hľa, pred riekou stál baran, ktorý mal dva rohy; a oba rohy boli vysoké, ale jeden bol vyšší než druhý, a ten vyšší vyrástol napokon. Daniel 8:3.

The United States’ two horns of Republicanism and Protestantism join into one when church and state come together to form the image of the beast. That formation is fully consummated when the mark of the beast is enforced at the Sunday law. This identifies the United States as simply Persia at the Sunday law. Persia was defeated by Rome at the battle of Nineveh. How Rome defeated Persia is of historical significance, because of the maneuvers of Heraclius, the Roman Emperor.

Dva rohy Spojených štátov – republikánstvo a protestantizmus – sa spájajú v jedno, keď sa cirkev a štát spoja, aby vytvorili obraz šelmy. Toto utvorenie sa plne dovršuje vtedy, keď je pri nedeľnom zákone vynucované znamenie šelmy. To označuje Spojené štáty jednoducho ako Perziu pri nedeľnom zákone. Perzia bola porazená Rímom v bitke pri Ninive. Spôsob, akým Rím porazil Perziu, má historický význam pre manévre Herakleia, rímskeho cisára.

Simply put Heraclius accomplished a surprise attack, as opposed to a straight forward advancing attack. His efforts to accomplish the surprise are noted in history. The surprise included his decision to attack in winter, which was uncommon during those historic times, but it did not stop there. Heraclius started his invasion in mid-September 627 from the north (Armenian highlands). Instead of taking the expected route southward directly toward the Persian capital Ctesiphon, he made a wide arc, moving southeast along the border regions (roughly modern Turkey-Iran border). He then turned south and west, crossing the Great Zab River on December 1, 627. This placed his army on the Nineveh Plateau (east bank of the Tigris River), near the ruins of ancient Nineveh. This movement was from south to north relative to the Persian forces—the opposite of what the Persians anticipated. They expected him to continue pushing south toward Ctesiphon. It caught the Persian commander Rhahzadh off guard and forced him to chase Heraclius into unfavorable terrain. It allowed the Romans to choose the battlefield on the plains near Nineveh. The maneuver prevented the Romans from being trapped between Persian forces and gave them an escape route if needed. Combined with the fog on the day of battle and a feigned retreat tactic during the actual fighting, there were multiple layers of surprise. This bold winter invasion and flanking route deep into Persian territory is considered one of Heraclius’s greatest military achievements. It helped shatter Persian confidence and contributed heavily to the eventual Roman victory in the long war.

Jednoducho povedané, Herakleios uskutočnil prekvapivý útok, na rozdiel od priameho čelného postupu do útoku. Jeho úsilie dosiahnuť moment prekvapenia je zaznamenané v dejinách. Prekvapenie zahŕňalo aj jeho rozhodnutie zaútočiť v zime, čo bolo v tých historických časoch nezvyčajné, no tým sa to neskončilo. Herakleios začal svoju inváziu v polovici septembra roku 627 zo severu (z Arménskej vysočiny). Namiesto toho, aby sa vydal očakávanou trasou na juh priamo k perzskému hlavnému mestu Ktésifónu, opísal široký oblúk a postupoval na juhovýchod pozdĺž pohraničných oblastí (približne na území dnešnej turecko-iránskej hranice). Potom sa obrátil na juh a na západ a 1. decembra 627 prekročil rieku Veľký Zab. Tým sa jeho vojsko ocitlo na Ninivskej plošine (na východnom brehu rieky Tigris), pri ruinách starovekého mesta Ninive. Tento pohyb smeroval vzhľadom na perzské sily z juhu na sever — teda opačne, než Peržania predpokladali. Očakávali, že bude pokračovať v postupe na juh smerom ku Ktésifónu. Perzského veliteľa Rhahzadha to zastihlo nepripraveného a prinútilo ho prenasledovať Herakleia do nevýhodného terénu. Rimanom to umožnilo vybrať si bojisko na rovinách pri Ninive. Tento manéver zabránil tomu, aby sa Rimania ocitli v pasci medzi perzskými silami, a zároveň im poskytol únikovú trasu, ak by to bolo potrebné. V spojení s hmlou v deň bitky a taktikou predstieraného ústupu počas samotného boja tu existovalo viacero vrstiev prekvapenia. Táto odvážna zimná invázia a obchvatná trasa hlboko do perzského územia sa pokladajú za jeden z najväčších Herakleiových vojenských úspechov. Pomohli zlomiť perzské sebavedomie a vo veľkej miere prispeli k napokon dosiahnutému rímskemu víťazstvu v tejto dlhej vojne.

> “In the battle of Nineveh, which was fiercely fought from daybreak to the eleventh hour, twenty-eight standards, besides those which might be broken or torn, were taken from the Persians; the greatest part of their army was cut in pieces, and the victors (the Romans), concealing their own loss, passed the night on the field. The cities and palaces of Assyria were opened for the first time to the Romans.

> „V bitke pri Ninive, ktorá sa urputne viedla od úsvitu až do jedenástej hodiny, bolo Peržanom odňatých dvadsaťosem zástav, okrem tých, ktoré mohli byť zlomené alebo roztrhané; prevažná časť ich vojska bola rozsekaná na kusy a víťazi (Rimania), zatajúc svoje vlastné straty, strávili noc na bojisku. Mestá a paláce Asýrie sa po prvý raz otvorili Rimanom.

> “The Roman emperor was not strengthened by the conquests which he achieved; and a way was prepared at the same time, and by the same means, for the multitudes of Saracens from Arabia, like locusts from the same region, who, propagating in their course the dark and delusive Mohammedan creed, speedily overspread both the Persian and the Roman empire.

> „Rímsky cisár nebol posilnený výbojmi, ktoré dosiahol; a zároveň i tými istými prostriedkami bola pripravená cesta pre zástupy Saracénov z Arábie, podobných kobylkám z toho istého kraja, ktorí, šíriac na svojom ťažení temné a klamné mohamedánske vieroučenie, rýchlo zaplavili tak Perzskú, ako aj Rímsku ríšu.

> “More complete illustration of this fact could not be desired than is supplied in the concluding words of the chapter from Gibbon, from which the preceding extracts are taken. ‘Although a victorious army had been formed under the standard of Heraclius, the unnatural effort seems to have exhausted rather than exercised their strength. While the emperor triumphed at Constantinople or Jerusalem, an obscure town on the confines of Syria was pillaged by the Saracens, and they cut in pieces some troops who advanced to its relief,—an ordinary and trifling occurrence, had it not been the prelude of a mighty revolution. These robbers were the apostles of Mohammed; their frantic valor had emerged from the desert; and in the last eight years of his reign, Heraclius lost to the Arabs the same provinces which he had rescued from the Persians.

> „Dokonalejšiu ilustráciu tejto skutočnosti by si nebolo možno želať, než akú poskytujú záverečné slová kapitoly z Gibbona, z ktorej sú prevzaté predchádzajúce výňatky. ‚Hoci pod zástavou Heraklia bolo sformované víťazné vojsko, zdá sa, že toto neprirodzené vypätie jeho silu skôr vyčerpalo, než precvičilo. Kým cisár slávil triumf v Konštantínopole alebo v Jeruzaleme, Saracéni vyrabovali bezvýznamné mesto na hraniciach Sýrie a rozsekali na kusy niektoré oddiely, ktoré postúpili na jeho pomoc — udalosť obyčajná a bezvýznamná, keby nebola predohrou mohutnej revolúcie. Títo lupiči boli apoštolmi Mohameda; ich zúrivá udatnosť vyšla z púšte; a v posledných ôsmich rokoch svojej vlády Heraklius stratil v prospech Arabov tie isté provincie, ktoré vytrhol Peržanom.“

> “‘The spirit of fraud and enthusiasm, whose abode is not in the heavens,’ was let loose on earth. The bottomless pit needed but a key to open it, and that key was the fall of Chosroes. He had contemptuously torn the letter of an obscure citizen of Mecca. But when from his ‘blaze of glory’ he sunk into the ‘tower of darkness’ which no eye could penetrate, the name of Chosroes was suddenly to pass into oblivion before that of Mohammed; and the crescent seemed but to wait its rising till the falling of the star. Chosroes, after his entire discomfiture and loss of empire, was murdered in the year 628; and the year 629 is marked by ‘the conquest of Arabia,’ and ‘the first war of the Mohammedans against the Roman empire.’ ‘And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth; and to him was given the key of the bottomless pit. And he opened the bottomless pit.’ He fell unto the earth. When the strength of the Roman empire was exhausted, and the great king of the East lay dead in his tower of darkness, the pillage of an obscure town on the borders of Syria was ‘the prelude of a mighty revolution.’ ‘The robbers were the apostles of Mohammed, and their frantic valor emerged from the desert.’” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 495–497.

> „‚Duch podvodu a nadšenectva, ktorého príbytok nie je v nebesiach,‘ bol vypustený na zem. Bezodná priepasť potrebovala na svoje otvorenie iba kľúč, a tým kľúčom bol pád Chosroa. Opovržlivo roztrhal list bezvýznamného občana Mekky. No keď sa zo svojho ‚záplavu slávy‘ prepadol do ‚veže temnoty‘, do ktorej nemohlo preniknúť nijaké oko, meno Chosroes malo náhle upadnúť do zabudnutia pred menom Mohamed; a zdalo sa, akoby polmesiac len čakal na svoj vzostup, až kým nepadne hviezda. Chosroes bol po svojej úplnej porážke a strate ríše zavraždený v roku 628; a rok 629 je označený ako ‚dobytie Arábie‘ a ‚prvá vojna mohamedánov proti Rímskej ríši‘. ‚A zatrúbil piaty anjel, a videl som hviezdu, ktorá spadla z neba na zem; a jej bol daný kľúč od bezodnej priepasti. A otvorila bezodnú priepasť.‘ Spadla na zem. Keď bola sila Rímskej ríše vyčerpaná a veľký kráľ Východu ležal mŕtvy vo svojej veži temnoty, vydrancovanie bezvýznamného mesta na hraniciach Sýrie bolo ‚predohrou mocnej revolúcie‘. ‚Lupiči boli apoštolmi Mohameda a ich zúrivá udatnosť vyšla z púšte.‘“ Uriah Smith, Daniel a Zjavenie, 495–497.

The battle of Nineveh represents modern Rome conquering the United States at the Sunday law, but it is a pyrrhic victory, for a progressive judgment upon Rome begins at the Sunday law.

Bitka o Ninive predstavuje moderný Rím, ktorý pri nedeľnom zákone dobýva Spojené štáty, no je to pyrrhovo víťazstvo, lebo pri nedeľnom zákone sa začína postupný súd nad Rímom.

Chosroes, was the head of the Persian empire, so Persia representing the United States’ fall at the Sunday law is the key that opens the bottomless pit at the fall of the sixth kingdom of Bible prophecy. It represents the Sunday law of verses sixteen, thirty-one, and forty-one of Daniel eleven, as well as, Revelation thirteen verse eleven.

Chosroes bol hlavou Perzskej ríše, a tak Perzia, predstavujúca pád Spojených štátov pri nedeľnom zákone, je kľúčom, ktorý otvára bezodnú priepasť pri páde šiesteho kráľovstva biblického proroctva. Predstavuje nedeľný zákon vo veršoch šestnásť, tridsaťjeden a štyridsaťjeden jedenástej kapitoly Daniela, ako aj v Zjavení trinástej kapitoly, verši jedenásť.

Notice the pioneer Stephen Haskell’s comments on the same verses and history:

Všimnite si poznámky priekopníka Stephena Haskella k tým istým veršom a dejinám:

> “The Arabs, or the Saracens, had never exercised any influence in the earth. In the history of nations, these free men of the desert had passed with scarcely a notice. Mohammedanism united the scattered tribes, and sent them forth as the conquerors of nations. The rapid progress which attended the Saracen arms was due, in great measure, to the strife between the Romans and Chosroes, the head of the modern Persian empire. This strife resulted in the fall of the latter. Modern Persia had stood as a barrier wall, keeping in check the power of Mohammed; but when that power fell, the barrier was gone, the ‘bottomless pit’ opened, and the Saracens deluged the world. When the 'bottomless pit was opened, there arose a smoke which hid the face of the sun.' The figure is a strong one, representing the darkening effect of Mohammedanism, as it spread over the face of the earth.” Stephen Haskell, The Story of the Seer of Patmos, 164, 165.

> „Arabi, čiže Saracéni, nikdy predtým neuplatňovali na zemi nijaký vplyv. V dejinách národov títo slobodní muži púšte prešli takmer bez povšimnutia. Mohamedánstvo zjednotilo rozptýlené kmene a vyslalo ich ako dobyvateľov národov. Rýchly postup, ktorý sprevádzal saracénske zbrane, bol vo veľkej miere spôsobený sporom medzi Rimanmi a Chosroesom, hlavou novodobého perzského impéria. Tento spor vyústil do pádu toho druhého. Novodobá Perzia stála ako ochranný val a držala Mohamedovu moc na uzde; keď však táto moc padla, prekážka zmizla, otvorila sa „bezodná priepasť“ a Saracéni zaplavili svet. Keď sa otvorila „bezodná priepasť, vystúpil dym, ktorý zakryl tvár slnka.“ Tento obraz je veľmi silný a predstavuje zatemňujúci účinok mohamedánstva, keď sa šírilo po tvári zeme.“ Stephen Haskell, The Story of the Seer of Patmos, 164, 165.

That barrier wall in Rome’s history is the wall of separation of church and state that is removed at the Sunday law. There is another layer to the pyrrhic victory of Rome over Persia in the battle of Nineveh, for there was a previous battle of Nineveh, representing an Alpha and the battle of 627 representing the Omega. The battle was in 612 BC, roughly twelve hundred years apart. In that battle Assyria was defeated by a threefold confederacy and marked the end of the Assyrian Empire.

Tou bariérovou stenou v dejinách Ríma je stena odluky cirkvi od štátu, ktorá je odstránená pri nedeľnom zákone. Jestvuje aj ďalšia vrstva pyrrhovho víťazstva Ríma nad Perziou v bitke pri Ninive, pretože predchádzala skoršia bitka pri Ninive, predstavujúca Alfu, zatiaľ čo bitka roku 627 predstavuje Omegu. Tá bitka sa odohrala v roku 612 pred Kr., približne s odstupom dvanástich storočí. V tej bitke bola Asýria porazená trojnásobnou konfederáciou, čo znamenalo koniec Asýrskej ríše.

A. T. Jones comments on the alpha battle of Nineveh:

A. T. Jones komentuje alfa boj Ninive:

> “Affairs in the government of Assyria went from bad to worse, so that in 612 BC there was another grand revolt on the part of the same three countries, led this time by Nabopolassar himself. This one was completely successful: Nineveh was made a heap of ruins; and the Assyrian Empire was divided into three great divisions,—Media, holding the northeast and the extreme north, Babylon holding Elam and all the plain and valleys of the Euphrates and the Tigris, and Egypt holding all the country west of the Euphrates. The seal of this alliance between Babylon and Media was the marriage of the daughter of the king of Media to Nebuchadnezzar, son of Nabopolassar. It was in the performance of his part in the alliance against Assyria, that Pharaoh-Necho king of Egypt went up against the king of Assyria to fight against Carchemish by Euphrates when King Josiah of Judah went out to fight with him, and was slain at Megiddo. Then as all this western territory pertained to the king of Egypt, it was in exercise of his legitimate sovereignty, gained by conquest, that he removed Shallum, the son of Josiah, from being king of Judah, and appointed Eliakim king of Judah in his stead, changing his name to Jehoiakim, and laid a tax upon the land.” 1 Chronicles 3:15; 2 Kings 23:31–35.” A. T. Jones, Review and Herald, March 15, 1898.

> „Pomeru v asýrskej vláde sa išlo od zlého k horšiemu, takže roku 612 pred Kr. došlo opäť k veľkému povstaniu zo strany tých istých troch krajín, tentoraz vedenému samotným Nabopolasárom. Toto povstanie bolo úplne úspešné: Ninive sa stalo hromadou rozvalín; a Asýrska ríša bola rozdelená na tri veľké časti,—Média, držiaca severovýchod a krajný sever, Babylon držiaci Elam i celú rovinu a údolia Eufratu a Tigrisu, a Egypt držiaci celú krajinu na západ od Eufratu. Pečaťou tohto spojenectva medzi Babylonom a Médiou bolo manželstvo dcéry médskeho kráľa s Nabuchodonozorom, synom Nabopolasára. Pri plnení svojho podielu na spojenectve proti Asýrii vytiahol faraón Necho, egyptský kráľ, proti asýrskemu kráľovi, aby bojoval pri Karchemiši na Eufrate, keď judský kráľ Joziáš vytiahol bojovať proti nemu a bol zabitý pri Megidde. Keďže celé toto západné územie prináležalo egyptskému kráľovi, bolo to výkonom jeho oprávnenej zvrchovanosti, nadobudnutej dobytím, že odňal Šallúma, syna Joziášovho, z postavenia judského kráľa a ustanovil namiesto neho za judského kráľa Eljakíma, zmeniac jeho meno na Jojakim, a uvalil daň na krajinu.“ 1 Kroník 3:15; 2 Kráľov 23:31–35.“ A. T. Jones, Review and Herald, 15. marca 1898.

In the alpha battle of Nineveh of 612 BC, the Assyrian Empire came to an end, just as the sixth kingdom of Bible prophecy ends at the Sunday law. The victor in the battle was a threefold union of Babylon, Egypt and Media. In the warfare of that period King Josiah dies at Megiddo, thus typifying Armageddon. In the omega battle of Nineveh in 627, Islam of the third woe is released as the wall of protection in the Constitution is removed as typified, as Haskell noted of Persia as the “barrier wall” of protection being removed with the defeat of Persia. King Josiah’s death at Megiddo identifies the first battle of Nineveh as being the second battle in the last days. The last of the two battles of Nineveh in 627, when the key is turned and the pit is opened is the first in the last days, for the first will be last. The first battle of Nineveh between Assyria and the threefold union leads to Armageddon. The period of the second Dark Ages begins with the battle of Nineveh and ends with the battle of Nineveh.

V alfa bitke pri Ninive roku 612 pred Kr. sa Asýrska ríša skončila, práve tak ako sa šieste kráľovstvo biblického proroctva končí pri nedeľnom zákone. Víťazom v bitke bola trojitá únia Babylona, Egypta a Médie. Vo vojne toho obdobia kráľ Joziáš zomiera pri Megidde, čím sa stáva predobrazom Armagedonu. V omega bitke pri Ninive v roku 627 je islam tretieho beda uvoľnený, keď je odstránený múr ochrany v Ústave, ako to bolo predobrazené, ako Haskell poznamenal o Perzii, keď bol s porážkou Perzie odstránený „obranný múr“ ochrany. Smrť kráľa Joziáša pri Megidde určuje prvú bitku pri Ninive ako druhú bitku v posledných dňoch. Posledná z dvoch bitiek pri Ninive v roku 627, keď sa otočí kľúčom a priepasť sa otvorí, je prvou v posledných dňoch, lebo prví budú poslední. Prvá bitka pri Ninive medzi Asýriou a trojitou úniou vedie k Armagedonu. Obdobie druhého temného veku sa začína bitkou pri Ninive a končí bitkou pri Ninive.

The facts of the fifth trumpet which is the first woe of Revelation chapter nine is what the pioneers understood to be the clearest historical witness of any passage in the book of Revelation. Uriah Smith expresses that fact as follows:

Skutočnosti piatej poľnice, ktorá je prvým beda zo zjavenia deviatej kapitoly, boli tým, čo priekopníci považovali za najjasnejšie historické svedectvo zo všetkých pasáží v knihe Zjavenia. Uriah Smith vyjadruje túto skutočnosť takto:

> “‘VERSE 1. And the fifth angel sounded, and I saw a star fall from heaven unto the earth: and to him was given the key of the bottomless pit.’

> „‚VERŠ 1. A zaznel piaty anjel a videl som hviezdu padnúť z neba na zem; a jemu bol daný kľúč od bezodnej priepasti.‘“

> “For an exposition of this trumpet, we shall again draw from the writings of Mr. Keith. This writer truthfully says: ‘There is scarcely so uniform an agreement among interpreters concerning any other part of the Apocalypse as respecting the application of the fifth and sixth trumpets, or the first and second woes, to the Saracens and Turks. It is so obvious that it can scarcely be misunderstood. Instead of a verse or two designating each, the whole of the ninth chapter of the Revelation in equal portions, is occupied with a description of both.” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 495.

> „Pri výklade tejto poľnice budeme opäť čerpať zo spisov pána Keitha. Tento autor pravdivo hovorí: ‚Sotva možno nájsť takú jednotnú zhodu medzi vykladačmi o ktorejkoľvek inej časti Apokalypsy, ako pokiaľ ide o vzťah piatej a šiestej poľnice, čiže prvého a druhého beda, k Saracénom a Turkom. Je to natoľko zjavné, že to možno len sotva nesprávne pochopiť. Namiesto toho, aby bol každému z nich venovaný jeden alebo dva verše, je celá deviata kapitola Zjavenia v rovnakých častiach venovaná opisu oboch.‘ Uriah Smith, Daniel a Zjavenie, 495.

Peter is at Panium with the responsibility to correct the message of the fireballs of Nashville, and it is seen for the first time that the elements of the first woe perfectly align with the elements of the soon-coming Sunday law. The Lion of the tribe of Judah unsealed this understanding in agreement with other lines of prophecy that He had already put in place. The historians will testify to the significance of the surprise attack accomplished by Rome upon the Persians in 627, and when they do so, they noted Heraclius’ maneuvering around and behind Persia in the winter time as a ploy to keep hidden until the time of the attack.

Peter je v Paniu s poverením napraviť posolstvo ohnivých gulí z Nashvillu a po prvý raz je vidieť, že prvky prvého beda sa dokonale zhodujú s prvkami čoskoro prichádzajúceho nedeľného zákona. Lev z kmeňa Júdovho odpečatil toto porozumenie v súlade s inými líniami proroctva, ktoré už predtým ustanovil. Historici budú svedčiť o význame prekvapivého útoku, ktorý Rím uskutočnil proti Peržanom v roku 627, a keď tak urobia, poukážu na Herakleiovo manévrovanie okolo Perzie a za ňu v zimnom období ako na lesť, aby zostal skrytý až do času útoku.

Sister White informs us that Rome is simply waiting for “vantage ground,” and then she will strike.

Sestra Whiteová nás informuje, že Rím len čaká na „výhodné postavenie“, a potom zaútočí.

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 581.

> „Božie slovo varovalo pred hroziacim nebezpečenstvom; ak sa na toto varovanie nebude brať ohľad, protestantský svet spozná, aké sú skutočné zámery Ríma, až keď už bude neskoro uniknúť osídlu. Ona potichu rastie v moc. Jej náuky uplatňujú svoj vplyv v zákonodarných sieňach, v cirkvách i v srdciach ľudí. Buduje svoje vznešené a mohutné stavby, v ktorých skrytých zákutiach sa budú opakovať jej niekdajšie prenasledovania. Nenápadne a nebadane posilňuje svoje sily, aby presadzovala svoje vlastné ciele, keď príde čas zasadiť úder. Všetko, po čom túži, je výhodné postavenie, a to sa jej už poskytuje. Čoskoro uvidíme a pocítime, aký je zámer rímskeho živlu. Ktokoľvek uverí Božiemu slovu a poslúchne ho, tým na seba privolá pohanu a prenasledovanie.“ The Great Controversy, 581.

As with the Emperor Heraclius, the papacy has been moving toward her goal “stealthily and unexpectedly” in fulfillment of Isaiah chapter twenty-three, where the whore of Tyre is forgotten for the history of the sixth kingdom of Bible prophecy. The secret surprise attack of Heraclius is the world forgetting the papacy from 1798 unto the Sunday law. Line upon line the first woe represents the third and last woe. In the first woe a pronouncement is made that also aligns with the history of Islam and the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Tak ako v prípade cisára Herakleia, aj pápežstvo sa uberá k svojmu cieľu „potajme a nečakane“ ako naplnenie dvadsiatej tretej kapitoly Izaiáša, kde je neviestka z Týru zabudnutá pre dejiny šiesteho kráľovstva biblického proroctva. Tajný prekvapivý útok Herakleia predstavuje to, že svet zabudol na pápežstvo od roku 1798 až po nedeľný zákon. Predpis za predpisom prvé beda predstavuje tretie a posledné beda. V prvom beda je vyslovené vyhlásenie, ktoré sa takisto zhoduje s dejinami islamu a s obdobím zapečaťovania sto štyridsaťštyritisíc.

> And it was commanded them that they should not hurt the grass of the earth, neither any green thing, neither any tree; but only those men which have not the seal of God in their foreheads. And to them it was given that they should not kill them, but that they should be tormented five months: and their torment was as the torment of a scorpion, when he striketh a man. And in those days shall men seek death, and shall not find it; and shall desire to die, and death shall flee from them. Revelation 9:4–6.

> A bolo im prikázané, aby neškodili tráve zeme ani ničomu zelenému, ani nijakému stromu, ale iba tým ľuďom, ktorí nemajú pečať Božiu na svojich čelách. A bolo im dané, aby ich nezabíjali, ale aby ich mučili päť mesiacov; a ich mučenie bolo ako mučenie škorpióna, keď uštipne človeka. A v tých dňoch budú ľudia hľadať smrť, a nenájdu ju; a budú túžiť zomrieť, ale smrť od nich utečie. Zjavenie 9:4–6.

Before the key is turned at the battle of Nineveh, which is the soon-coming Sunday law the one hundred and forty-four thousand are already sealed. At the Sunday law the destruction of the cities which is initiated with the fireballs of Nashville is represented as a period of “five months,” when warfare rages and the second papal blood bath is initiated in fulfillment of the answer given to the martyrs of the Dark Ages in the fifth seal.

Skôr než sa otočí kľúč v bitke pri Ninive, čo je čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon, sto štyridsaťštyri tisíc je už zapečatených. Pri nedeľnom zákone je ničenie miest, ktoré sa začína ohnivými guľami Nashville, predstavené ako obdobie „piatich mesiacov“, keď zúri vojna a začína sa druhý pápežský krvavý kúpeľ ako naplnenie odpovede danej mučeníkom temného stredoveku v piatej pečati.

> And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: And they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, holy and true, dost thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellow servants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled. Revelation 6:9–11.

> A keď otvoril piatu pečať, videl som pod oltárom duše tých, ktorí boli pobití pre slovo Božie a pre svedectvo, ktoré zachovávali. A volali mocným hlasom: Dokedy, Pane, svätý a pravdivý, nebudeš súdiť a pomstiť našu krv na tých, ktorí prebývajú na zemi? A každému z nich bolo dané biele rúcho; a bolo im povedané, aby ešte krátky čas odpočívali, kým sa nedoplní počet ich spoluslužobníkov i ich bratov, ktorí majú byť zabití tak ako oni. Zjavenie 6:9–11.

The martyrs of the Dark Ages are the first group that typify the martyrs of Modern Rome during the Sunday law crisis. Before that crisis arrives the one hundred and forty-four thousand are sealed, and that sealing process began at 9/11 with the arrival of Islam of the third woe, and the sprinkling of the latter rain. When the martyrs of the first Dark Ages asked when the papacy would be judged, they were told there will be a second group of martyrs when the Dark Ages are repeated, which is when the key of the battle of Nineveh is fulfilled at the soon-coming Sunday law. Before the second group of martyrs are made up the one hundred and forty-four thousand are sealed, and the period of the sealing that began on 9/11 is identified in the fifth seal, for the conversation there set forth is found in Revelation chapter six, verses NINE through ELEVEN, thus marking the beginning and ending of the sealing with 9/11. The ending introduces the destruction of Islam as set forth in Revelation NINE, ELEVEN, and those who are sealed will have fulfilled the experience of Daniel represented in Daniel NINE, ELEVEN.

Mučeníci temných vekov sú prvou skupinou, ktorá predobrazuje mučeníkov moderného Ríma počas krízy nedeľného zákona. Predtým, než táto kríza nastane, je stoštyridsaťštyritisíc spečatených a tento proces spečaťovania sa začal 11. septembra s príchodom islamu tretieho beda a s kropením neskorého dažďa. Keď sa mučeníci prvých temných vekov pýtali, kedy bude pápežstvo súdené, bolo im povedané, že bude existovať druhá skupina mučeníkov, keď sa temné veky zopakujú, čo nastane vtedy, keď sa pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone naplní kľúč bitky o Ninive. Predtým, než bude druhá skupina mučeníkov dovŕšená, stoštyridsaťštyritisíc bude spečatených, a obdobie spečaťovania, ktoré sa začalo 11. septembra, je označené v piatej pečati, lebo rozhovor, ktorý je tam predložený, sa nachádza v Zjavení, kapitole šesť, veršoch DEVÄŤ až JEDENÁSŤ, čím sa 11. septembrom označuje začiatok i koniec spečaťovania. Koniec uvádza zničenie islamu, ako je to predstavené v Zjavení 9,11, a tí, ktorí sú spečatení, budú mať naplnenú skúsenosť Daniela, predstavenú v Danielovi 9,11.

We will continue these things in the next article.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v týchto veciach.

Back to Articles