Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Twenty

Skrytá história štyridsiateho verša – číslo dvadsať

The Second Woe - Part Seven - Ezekiel

Druhé beda – siedma časť – Ezechiel

Author

Jeff Pippenger

Published

July 29, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

It is an acceptable biblical understanding to identify the prophet Ezekiel as thirty years old in his opening verses.

Je prijateľným biblickým chápaním stotožniť proroka Ezechiela v úvodných veršoch ako tridsaťročného.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. In the fifth day of the month, which was the fifth year of king Jehoiachin’s captivity, The word of the Lord came expressly unto Ezekiel the priest, the son of Buzi, in the land of the Chaldeans by the river Chebar; and the hand of the Lord was there upon him. Ezekiel 1:1–3.

> A stalo sa v tridsiatom roku, vo štvrtom mesiaci, piateho dňa mesiaca, keď som bol medzi zajatcami pri rieke Kebár, že sa otvorili nebesia a videl som Božie videnia. Piateho dňa mesiaca, ktorý bol piatym rokom zajatia kráľa Jehojachina, zaznelo slovo Hospodinovo výslovne kňazovi Ezechielovi, synovi Búziho, v krajine Chaldejcov pri rieke Kebár; a tam bola nad ním ruka Hospodinova. Ezechiel 1:1–3.

Some believe “the thirtieth year” is based upon a specific jubilee cycle, which began with king Josiah and ended with verse one of chapter forty.

Niektorí sa domnievajú, že „tridsiaty rok“ sa zakladá na určitom jubilejnom cykle, ktorý sa začal za kráľa Joziáša a skončil prvým veršom štyridsiatej kapitoly.

> In the five and twentieth year of our captivity, in the beginning of the year, in the tenth day of the month, in the fourteenth year after that the city was smitten, in the selfsame day the hand of the Lord was upon me, and brought me thither. Ezekiel 40:1.

> V dvadsiatom piatom roku nášho zajatia, na začiatku roka, desiateho dňa mesiaca, v štrnástom roku po tom, čo bolo mesto zničené, práve v ten istý deň bola nado mnou ruka Pánova a priviedla ma ta. Ezechiel 40:1.

Biblical chronologists date verse one of chapter forty as either April 28 or October 22, 573 BC. All the prophets identify the latter days, so the fall date of October 22, 573 BC is the omega date of a line that began fifty years prior in what is called “Josiah’s Great Passover” on May 5, 622 BC.

Biblickí chronológovia datujú prvý verš štyridsiatej kapitoly buď na 28. apríla, alebo na 22. októbra roku 573 pred Kr. Všetci proroci označujú posledné dni, a tak jesenný dátum 22. októbra 573 pred Kr. je omega dátumom línie, ktorá sa začala o päťdesiat rokov skôr pri tom, čo sa nazýva „Joziášova veľká Pascha“, 5. mája 622 pred Kr.

The number thirty is a symbol of the priests who were to be thirty years old when they began to serve. Whether verse one through three of Ezekiel one, is identifying Ezekiel’s age as thirty, or simply as a symbol of a priest he would also be represented as thirty years old. If the thirty years of verse one is as others believe; representing the thirtieth year since Josiah’s Great Passover in 622 BC, the prophetic implications are still the same.

Číslo tridsať je symbolom kňazov, ktorí mali mať tridsať rokov, keď začínali slúžiť. Či už prvý až tretí verš Ezechiela 1 označuje Ezechielov vek ako tridsať rokov, alebo jednoducho ako symbol kňaza, bol by takisto predstavený ako tridsaťročný. Ak je tých tridsať rokov v prvom verši, ako sa iní domnievajú, vyjadrením tridsiateho roku od Joziášovej Veľkej paschy v roku 622 pred Kr., prorocké dôsledky zostávajú rovnaké.

Josiah means “foundation,” and his Great Passover began a jubilee period that ended on October 22 on the Day of Atonement 573 BC. The “jubilee line” from Josiah to October 22 aligns with the history of 1840 to 1844. The foundations of 1840 were represented by king Josiah and also by Josiah Litch. October 22 was represented by the horn of the jubilee trumpet being sounded along with the horn of the Day of Atonement.

Joziáš znamená „základ“ a jeho veľká Pascha začala jubilejné obdobie, ktoré sa skončilo 22. októbra na Deň zmierenia roku 573 pred Kr. „Jubilejná línia“ od Joziáša po 22. október je v súlade s dejinami rokov 1840 až 1844. Základy roku 1840 boli predstavované kráľom Joziášom a tiež Josiahom Litchom. Dvadsiaty druhý október bol predstavovaný rohom jubilejnej trúby, ktorá zaznela spolu s rohom Dňa zmierenia.

> And thou shalt number seven sabbaths of years unto thee, seven times seven years; and the space of the seven sabbaths of years shall be unto thee forty and nine years. Then shalt thou cause the trumpet of the jubilee to sound on the tenth day of the seventh month, in the day of atonement shall ye make the trumpet sound throughout all your land. Leviticus 25:8, 9.

> A odpočítaš si sedem sobôt rokov, sedem ráz sedem rokov; a čas siedmich sobôt rokov bude ti štyridsaťdeväť rokov. Potom dáš zatrúbiť na jubilejnú trúbu desiateho dňa siedmeho mesiaca; v deň zmierenia dáte trúbiť na trúbu po celej svojej krajine. Leviticus 25:8, 9.

Ezekiel is set within the Jubilee line from king Josiah to October 22, a line that represents Revelation ten’s first and second angels from 1840 unto 1844. Ezekiel represents the Millerites of the first and second angels and the one hundred and forty-four thousand of the third angel. Ezekiel represents the priesthood of the one hundred and forty-four thousand, but his primary prophetic attribute is that he is a prophet.

Ezechiel je zasadený do jubilejnej línie od kráľa Joziáša po 22. október, línie, ktorá predstavuje prvého a druhého anjela zo zjavenia desať od roku 1840 až do roku 1844. Ezechiel predstavuje mileritov prvého a druhého anjela a sto štyridsaťštyri tisíc tretieho anjela. Ezechiel predstavuje kňazstvo sto štyridsaťštyri tisíc, no jeho prvoradou prorockou črtou je, že je prorokom.

## Prophet, Priest and King

Prorok, Kňaz a Kráľ

There are three biblical characters that began to serve when thirty years of age. Along with Ezekiel were David and Joseph. Because they all began to serve at the age of thirty, they are all priests. David is a symbol of the king, Joseph is the priest and Ezekiel is the prophet in the threefold kingdom of glory that consists of a prophet, a priest and a king.

Sú tri biblické postavy, ktoré začali slúžiť vo veku tridsiatich rokov. Popri Ezechielovi to boli Dávid a Jozef. Pretože všetci začali slúžiť vo veku tridsiatich rokov, všetci sú kňazmi. Dávid je symbolom kráľa, Jozef je kňazom a Ezechiel je prorokom v trojnásobnom kráľovstve slávy, ktoré pozostáva z proroka, kňaza a kráľa.

However we might apply the prophet Ezekiel as a symbol, he is a priest, and when applied in the line of the jubilee from Josiah to October 22, Ezekiel is a priest who would represent a priest in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand as typified by the history of 1840 to 1844 and king Josiah to October 22, 573 BC.

Nech už proroka Ezechiela použijeme ako symbol akokoľvek, je kňazom; a keď sa uplatní v línii jubilea od Joziáša do 22. októbra, Ezechiel je kňazom, ktorý by predstavoval kňaza v čase zapečaťovania sto štyridsaťštyri tisíc, ako je to predobrazené dejinami rokov 1840 až 1844 a kráľom Joziášom až po 22. október 573 pred Kr.

## Twenty-two

Dvadsaťdva

The Bible is clear that Ezekiel ministered for twenty-two years. “Twenty-two” is a symbol of the one hundred and forty-four thousand who are the ensign of Divinity combined with humanity. In the history represented by Josiah’s Passover unto chapter forty’s October 22’s Jubilee celebration, Josiah’s Passover typified the work of Josiah Litch in 1838 and 1840. That work was setting forth the time prophecies of the first and second woes. It can now be seen that the prophecy of the first and second woes is much larger than the pioneers recognized.

Biblia jasne uvádza, že Ezechiel slúžil dvadsaťdva rokov. „Dvadsaťdva“ je symbolom sto štyridsaťštyritisíc, ktorí sú zástavou Božstva spojeného s ľudstvom. V dejinách, ktoré sú predstavené od Joziášovej Paschy až po jubilejnú slávnosť 22. októbra v štyridsiatej kapitole, Joziášova Pascha predobrazovala dielo Josiaha Litcha v rokoch 1838 a 1840. Toto dielo spočívalo v predkladaní časových proroctiev o prvom a druhom beda. Teraz možno vidieť, že proroctvo o prvom a druhom beda je omnoho rozsiahlejšie, než si priekopníci uvedomovali.

Ezekiel as a biblical prophet identifies more specific dates in his writings than any other biblical author.

Ezechiel ako biblický prorok uvádza vo svojich spisoch konkrétnejšie dátumy než ktorýkoľvek iný biblický autor.

Ezekiel is the omega of the day equaling a year in Bible prophecy. In the book of Numbers, the alpha mention of the day year principle is represented at the first rebellion at Kadesh that brought about forty years of wandering in the wilderness. The last, or omega rebellion is being represented by Ezekiel in chapter four as Jerusalem is destroyed.

Ezechiel je omegou zásady dňa rovnajúceho sa roku v biblickom proroctve. V knihe Numeri je alfa zmienka o zásade deň za rok predstavená pri prvom odboji v Kádeši, ktorý privodil štyridsať rokov blúdenia na púšti. Posledný, čiže omega odboj, je predstavený Ezechielom vo štvrtej kapitole, keď je Jeruzalem zničený.

## Alpha

Alfa

> After the number of the days in which ye searched the land, even forty days, each day for a year, shall ye bear your iniquities, even forty years, and ye shall know my breach of promise. I the Lord have said, I will surely do it unto all this evil congregation, that are gathered together against me: in this wilderness they shall be consumed, and there they shall die. Numbers 14:34, 35.

> Podľa počtu dní, v ktorých ste preskúmali krajinu, totiž štyridsať dní, za každý deň jeden rok, budete niesť svoje neprávosti, štyridsať rokov, a poznáte moje odvrátenie sa od vás. Ja, Hospodin, som hovoril; iste to učiním celému tomuto zlému zhromaždeniu, ktoré sa zhromaždilo proti mne: na tejto púšti budú strávení a tam pomrú. Numeri 14:34, 35.

## Omega

Omega

> Lie thou also upon thy left side, and lay the iniquity of the house of Israel upon it: according to the number of the days that thou shalt lie upon it thou shalt bear their iniquity. For I have laid upon thee the years of their iniquity, according to the number of the days, three hundred and ninety days: so shalt thou bear the iniquity of the house of Israel. And when thou hast accomplished them, lie again on thy right side, and thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days: I have appointed thee each day for a year. Therefore thou shalt set thy face toward the siege of Jerusalem, and thine arm shall be uncovered, and thou shalt prophesy against it. Ezekiel 4:4–7.

> Ľahni si aj na svoj ľavý bok a polož naň neprávosť domu Izraela; podľa počtu dní, po ktoré budeš na ňom ležať, ponesieš ich neprávosť. Lebo som na teba vložil roky ich neprávosti podľa počtu dní, tristo deväťdesiat dní; tak ponesieš neprávosť domu Izraela. A keď ich dokončíš, ľahni si znova na svoj pravý bok a ponesieš neprávosť domu Júdu štyridsať dní; určil som ti každý deň za rok. Preto obrátiš svoju tvár k obliehaniu Jeruzalema a tvoje rameno bude obnažené, a budeš prorokovať proti nemu. Ezechiel 4:4–7.

Kadesh and Jerusalem’s destruction represent the alpha and omega rebellion representing the day for a year principle. The “day for a year principle” was the primary rule of the Millerite's and in the history of 1840 to 1844, as typified in the Jubilee line of king Josiah unto October 22. Ezekiel sets forth more dates than any other prophet. Within the dating of Ezekiel, the line of the Jubilee is identified, tying Ezekiel’s witness directly into the history of the first and second angels, and thereafter the history of the third angel.

Kádeš a zničenie Jeruzalema predstavujú vzburu alfa a omega, znázorňujúcu princíp „deň za rok“. „Princíp deň za rok“ bol základným pravidlom milleritov a v dejinách rokov 1840 až 1844, ako je predobrazené na jubilejnej línii od kráľa Joziáša až po 22. október. Ezechiel predkladá viac dátumov než ktorýkoľvek iný prorok. V rámci Ezechielovho datovania je určená línia jubilea, čím je Ezechielovo svedectvo priamo prepojené s dejinami prvého a druhého anjela a následne s dejinami tretieho anjela.

Along with the “Jubilee line” Ezekiel lies on his side for three hundred and ninety days, then on his other side for forty days. “Four hundred and thirty” is a symbol of the old and new covenants, for Abram’s covenant promise of four hundred years of captivity in Egypt found the second witness of thirty years with the apostle Paul. Together Abram, (later Abraham) of ‘the old’ and Saul, (later Paul) of ‘the new’ combined their witnesses to establish four hundred and thirty years as a symbol of the everlasting covenant. “Three hundred and ninety days” “shalt thou bear the iniquity of the house of Israel.” “And” “thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days.” Together the right side and the left side equal Abram and Paul.

Popri „línii jubilea“ leží Ezechiel na svojom boku tristo deväťdesiat dní, potom na svojom druhom boku štyridsať dní. „Štyristo tridsať“ je symbolom starej a novej zmluvy, lebo Abramovo zmluvné zasľúbenie štyristo rokov zajatia v Egypte našlo druhého svedka v tridsiatich rokoch u apoštola Pavla. Spolu Abram (neskôr Abrahám) z „toho starého“ a Saul (neskôr Pavol) z „toho nového“ spojili svoje svedectvá, aby ustanovili štyristo tridsať rokov ako symbol večnej zmluvy. „Tristo deväťdesiat dní“ „ponesieš neprávosť domu Izraela.“ „A“ „ponesieš neprávosť domu Júdovho štyridsať dní.“ Spolu pravý bok a ľavý bok zodpovedajú Abramovi a Pavlovi.

The covenant was always based upon obedience or disobedience—life or death. The year day principle in Millerite history was a life or death issue, and the history was announced by the first angel as the everlasting gospel. The “gospel” is a life or death issue, and the life or death testing issue of Millerite history was set within the context of the principle of a day equating to a year. The prediction that empowered the message of the first angel was the three hundred ninety-one years and fifteen days prophecy of the second woe. Within the three hundred and ninety days that Ezekiel laid upon his left side is an illustration of the three hundred and ninety-one years and fifteen days time prophecy of the second woe. It requires prophetic discernment to rightly divide the prophecy, but it is nothing less than the continuing work of the Lion of the tribe of Judah unsealing the message of the midnight cry.

Zmluva vždy spočívala na poslušnosti alebo neposlušnosti — na živote alebo smrti. Princíp deň za rok v milleritskej histórii bol otázkou života alebo smrti a túto históriu ohlásil prvý anjel ako večné evanjelium. „Evanjelium“ je otázkou života alebo smrti a skúšobná otázka života alebo smrti v milleritskej histórii bola zasadená do kontextu princípu, že deň sa rovná roku. Predpoveďou, ktorá dodala moci posolstvu prvého anjela, bolo proroctvo o tristo deväťdesiatich jednom roku a pätnástich dňoch druhého beda. V rámci tristo deväťdesiatich dní, počas ktorých Ezechiel ležal na svojom ľavom boku, sa nachádza znázornenie časového proroctva druhého beda o tristo deväťdesiatich jednom roku a pätnástich dňoch. Na správne rozdelenie tohto proroctva je potrebné prorocké rozlišovanie, no nie je to nič menšie než pokračujúce dielo Leva z kmeňa Júdovho, ktorý odpečaťuje posolstvo polnočného volania.

I contend that Ezekiel must be treated as a symbol of the one hundred and forty-four thousand, but primarily as a symbol of the gift of the Spirit of Prophecy, whether represented as a manifestation of a latter-day prophet, or as a manifestation of the covenant people who understand the principle of line upon line methodology.

Tvrdím, že na Ezechiela treba hľadieť ako na symbol stoštyridsiatich štyroch tisíc, no predovšetkým ako na symbol daru Ducha proroctva, či už je predstavený ako prejav proroka posledných dní, alebo ako prejav zmluvného ľudu, ktorý chápe zásadu metodológie „riadok za riadkom“.

I contend that Ezekiel’s light upon the three hundred and ninety-one years and fifteen days prophecy aligns with the dirt brush man casting the jewels into the larger casket.

Tvrdím, že Ezechielovo svetlo na proroctvo o tristo deväťdesiatich jednom roku a pätnástich dňoch sa zhoduje s mužom so špinavou kefou, ktorý hádže klenoty do väčšej schránky.

I contend that the light from Ezekiel is an essential element of the capstone message, when the temple is finished.

Tvrdím, že svetlo z Ezechiela je podstatnou súčasťou záverečného posolstva, keď je chrám dokončený.

Ezekiel is at October 22 in verse one of chapter forty, and it is there that the vision of the future temple is given to Ezekiel. That temple is the temple of the one hundred and forty-four thousand, of which Ezekiel is a symbol of that number. That group will have passed two tests before they reach the third and litmus test. Ezekiel is portrayed as receiving his light in the temple, and therefore the light he produces as a symbol represents the light that comes when God’s people enter the Most Holy Place in alignment with Daniel chapter ten.

Ezechiel sa v prvom verši štyridsiatej kapitoly nachádza pri 22. októbri a práve tam je Ezechielovi dané videnie budúceho chrámu. Tento chrám je chrámom stoštyridsaťštyritisíc, pričom Ezechiel je symbolom tohto počtu. Táto skupina prejde dvoma skúškami skôr, než dosiahne tretiu a rozhodujúcu skúšku. Ezechiel je predstavený tak, že prijíma svoje svetlo v chráme, a preto svetlo, ktoré vytvára ako symbol, predstavuje svetlo, ktoré prichádza, keď Boží ľud vstúpi do Najsvätejšieho miesta v súlade s desiatou kapitolou knihy Daniel.

The light of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed, is unsealed just before probation closes.

Svetlo Zjavenia Ježiša Krista, ktoré je odpečatené, je odpečatené tesne pred uzavretím času milosti.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> A povedal mi: Nezapečaťuj slová proroctva tejto knihy, lebo čas je blízko. Kto pácha neprávosť, nech pácha neprávosť ešte; a kto je poškvrnený, nech je poškvrnený ešte; a kto je spravodlivý, nech koná spravodlivosť ešte; a kto je svätý, nech sa posväcuje ešte. Zjavenie 22:10, 11.

The “time is at hand” just before probation closes in verse eleven, and the Revelation of Jesus Christ is therefore unsealed at that time, for “the time is at hand.”

„Čas je blízko“ tesne pred uzavretím času milosti v jedenástom verši, a Zjavenie Ježiša Krista je teda v tom čase odpečatené, lebo „čas je blízko“.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to shew unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Zjavenie Ježiša Krista, ktoré mu dal Boh, aby ukázal svojim služobníkom, čo sa má onedlho stať; a oznámil to a skrze svojho anjela to naznačil svojmu služobníkovi Jánovi, ktorý vydal svedectvo o slove Božom, o svedectve Ježiša Krista a o všetkom, čo videl. Blahoslavený je ten, kto číta, aj tí, čo počúvajú slová tohto proroctva a zachovávajú to, čo je v ňom napísané, lebo čas je blízko. Zjavenie 1:1–3.

Probation closes for Laodicean Seventh-day Adventism at the Sunday law and Adventism is represented as Jerusalem in chapter nine of Ezekiel. There those who sigh and cry for the abominations done in the land and in the church receive the seal. The sealing takes place when the east winds of Islam are angering the nations, just before probation closes. In Ezekiel chapter eight the four generations of Adventism conclude with the fourth generation being symbolized by the twenty-five leaders bowing to the sun.

Skúšobný čas pre laodicejský adventizmus siedmeho dňa sa uzatvára pri nedeľnom zákone a adventizmus je v deviatej kapitole Ezechiela predstavený ako Jeruzalem. Tam tí, ktorí vzdychajú a volajú pre ohavnosti páchané v krajine a v cirkvi, prijímajú pečať. Zapečaťovanie sa uskutočňuje, keď východné vetry islamu rozhorčujú národy, tesne pred uzavretím skúšobného času. V ôsmej kapitole Ezechiela sa štyri generácie adventizmu uzatvárajú tým, že štvrtá generácia je symbolizovaná dvadsiatimi piatimi vodcami, ktorí sa klaňajú slnku.

That vision was given symbolically one day before the Sunday law, or just before the close of probation as represented by six, six, six.

Toto videnie bolo dané symbolicky jeden deň pred nedeľným zákonom, alebo tesne pred ukončením času milosti, ako to predstavuje šesť, šesť, šesť.

> And it came to pass in the sixth year, in the sixth month, in the fifth day of the month, as I sat in mine house, and the elders of Judah sat before me, that the hand of the Lord God fell there upon me. Then I beheld, and lo a likeness as the appearance of fire: from the appearance of his loins even downward, fire; and from his loins even upward, as the appearance of brightness, as the colour of amber. And he put forth the form of an hand, and took me by a lock of mine head; and the spirit lifted me up between the earth and the heaven, and brought me in the visions of God to Jerusalem, to the door of the inner gate that looketh toward the north; where was the seat of the image of jealousy, which provoketh to jealousy. And, behold, the glory of the God of Israel was there, according to the vision that I saw in the plain. Ezekiel 8:1–4.

> A stalo sa v šiestom roku, v šiestom mesiaci, piateho dňa mesiaca, keď som sedel vo svojom dome a starší Judska sedeli predo mnou, že tam na mňa zostúpila ruka Pána, Hospodina. A hľadel som, a hľa, podoba ako zjav ohňa: od zjavu jeho bedier nadol oheň, a od jeho bedier nahor ako zjav jasu, ako farba jantáru. A vystrel podobu ruky a chytil ma za prameň vlasov mojej hlavy; a duch ma pozdvihol medzi zem a nebo a priviedol ma v Božích videniach do Jeruzalema, ku vchodu vnútornej brány, obrátenej na sever, kde bolo sídlo modly žiarlivosti, ktorá podnecuje k žiarlivosti. A hľa, sláva Boha Izraela bola tam podľa videnia, ktoré som videl na rovine. Ezechiel 8:1–4.

The vision of the sixth year, sixth month and fifth day came just before ‘666,’ a symbol of the Sunday law, when probation closes for Laodicean Adventism. That vision was “according to the vision” Ezekiel “saw in the plain.” The vision he saw in the plain is found earlier, in chapter three.

Videnie šiesteho roku, šiesteho mesiaca a piateho dňa prišlo tesne pred „666“, symbolom nedeľného zákona, keď sa pre laodicejský adventizmus uzatvára čas milosti. Toto videnie bolo „podľa videnia“, ktoré Ezechiel „videl na rovine“. Videnie, ktoré videl na rovine, sa nachádza skôr, v tretej kapitole.

> Then I arose, and went forth into the plain: and, behold, the glory of the Lord stood there, as the glory which I saw by the river of Chebar: and I fell on my face. Ezekiel 3:23.

> Potom som vstal a vyšiel som na rovinu; a hľa, stála tam sláva Hospodinova, ako sláva, ktorú som videl pri rieke Kebár; a padol som na svoju tvár. Ezechiel 3:23.

The vision of the “plain”, which was the vision of the sixth year, sixth month and fifth day was the vision Ezekiel had seen earlier at the river of Chebar.

Videnie „roviny“, ktoré bolo videním šiesteho roku, šiesteho mesiaca a piateho dňa, bolo videním, ktoré Ezechiel videl už skôr pri rieke Kebár.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. Ezekiel 1:1.

> A stalo sa v tridsiatom roku, vo štvrtom mesiaci, na piaty deň mesiaca, keď som bol medzi zajatcami pri rieke Kebar, že sa otvorili nebesia a videl som videnia Božie. Ezechiel 1:1.

The “visions of God” which Ezekiel “saw,” by the river of Chebar, was the vision of the plain, which was also the vision of Ezekiel chapter eight through eleven. Those visions were presented in the context of Ezekiel looking into the sanctuary, which is where the "marah" looking glass vision of chapter ten is accomplished. Ezekiel represents those who partake of the prophetic light radiating from the Most Holy Place as the Revelation of Jesus Christ is brought forth just before the close of probation.

„Božie videnia“, ktoré Ezechiel „videl“ pri rieke Kebar, boli videním roviny, ktoré bolo zároveň videním v Ezechielovi v kapitolách osem až jedenásť. Tieto videnia boli predstavené v kontexte Ezechielovho nahliadania do svätyne, kde sa napĺňa videnie zrkadla „marah“ z desiatej kapitoly. Ezechiel predstavuje tých, ktorí majú účasť na prorockom svetle vyžarujúcom z Najsvätejšieho miesta, keď je Zjavenie Ježiša Krista prinesené tesne pred uzavretím času milosti.

When we identify king Josiah’s Jubilee line that begins with Passover and ends on October 22, we are identifying the symbol of the Spring feasts and the Fall feasts as set forth in Leviticus twenty-three. There the spring and fall feasts are set forth with twenty-two verses each, just as Ezekiel’s ministry was for twenty-two years. Aligning Ezekiel in the thirtieth year of the Jubilee line allows Ezekiel’s birth to align with Josiah’s revival. If he was thirty years old in the thirtieth year of the Jubilee cycle, then Ezekiel would be born at Josiah’s reformation.

Keď určujeme jubilejnú líniu kráľa Joziáša, ktorá sa začína Paschou a končí 22. októbra, určujeme tým symbol jarných sviatkov a jesenných sviatkov, ako sú ustanovené v dvadsiatej tretej kapitole Levitika. Tam sú jarné a jesenné sviatky predstavené po dvadsiatich dvoch veršoch každé, práve tak, ako služba Ezechiela trvala dvadsaťdva rokov. Umiestnenie Ezechiela do tridsiateho roku jubilejnej línie umožňuje, aby sa Ezechielovo narodenie zhodovalo s Joziášovým prebudením. Ak mal tridsať rokov v tridsiatom roku jubilejného cyklu, potom by sa Ezechiel narodil v čase Joziášovej reformy.

Ezekiel is a symbol of those who by faith enter into the Most Holy Place. Once there they see the wheels within the wheels representing the complex play of human interactions. As with John in Revelation chapter ten, Ezekiel represents the Millerites, but more directly the one hundred and forty-four thousand. His parallel three-hundred-ninety-one-years and fifteen-days time prophecy illustrates the final judgment of Laodicean Adventism with the destruction of Jerusalem, and it includes the enigma of thirty-eight and forty.

Ezechiel je symbolom tých, ktorí vierou vstupujú do Svätyne svätých. Keď sa tam ocitnú, vidia kolesá uprostred kolies, predstavujúce zložitú súhru ľudských vzťahov. Tak ako Ján v desiatej kapitole Zjavenia, aj Ezechiel predstavuje milleritov, no ešte priamočiarejšie stoštyridsaťštyritisíc. Jeho paralelné časové proroctvo tristo deväťdesiatich jedného rokov a pätnástich dní znázorňuje konečný súd nad laodicejským adventizmom prostredníctvom zničenia Jeruzalema a zahŕňa aj záhadu tridsaťosem a štyridsať.

It includes the symbolism of four hundred and thirty years.

Zahŕňa symboliku štyristo tridsiatich rokov.

It includes the four-year period represented by 1333 to 1337, 1449 to 1453 and 1840 to 1844.

Zahŕňa štvorročné obdobie znázornené rokmi 1333 až 1337, 1449 až 1453 a 1840 až 1844.

We will begin our considerations of this most important subject in the next article.

Svoje úvahy o tomto nanajvýš dôležitom predmete začneme v nasledujúcom článku.

> “In the visions given to Isaiah, to Ezekiel, and to John we see how closely heaven is connected with the events taking place upon the earth and how great is the care of God for those who are loyal to Him.” Testimonies, volume 5, 753.

> „Vo videniach daných Izaiášovi, Ezechielovi a Jánovi vidíme, ako úzko je nebo spojené s udalosťami, ktoré sa odohrávajú na zemi, a aká veľká je Božia starostlivosť o tých, ktorí sú Mu verní.“ Testimonies, zväzok 5, 753.

> “Christ Himself was the Lord of the temple. When He should leave it, its glory would depart—that glory once visible in the holy of holies over the mercy seat, where the high priest entered only once a year, on the great day of atonement, with the blood of the slain victim (typical of the blood of the Son of God shed for the sins of the world), and sprinkled it upon the altar. This was the Shekinah, the visible pavilion of Jehovah.

> „Sám Kristus bol Pánom chrámu. Keď ho mal opustiť, jeho sláva mala odísť — tá sláva, kedysi viditeľná vo svätyni svätých nad zľutovnicou, kam veľkňaz vstupoval iba raz do roka, vo veľký deň zmierenia, s krvou zabitej obete (predobrazom krvi Božieho Syna vyliatej za hriechy sveta), a kropil ňou oltár. To bola Šekina, viditeľný príbytok Hospodina.

> “It was this glory that was revealed to Isaiah, when he says, ‘In the year that king Uzziah died I saw also the Lord sitting upon a throne, high and lifted up, and his train filled the temple’ [Isaiah 6:1–8 quoted].” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1139.

> „Bola to táto sláva, ktorá bola zjavená Izaiášovi, keď hovorí: ‚V roku, keď zomrel kráľ Uzzijáš, videl som tiež Pána sedieť na tróne, vysokom a vyvýšenom, a lem jeho rúcha napĺňal chrám‘ [Izaiáš 6,1–8 citovaný].“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, zväzok 4, 1139.

> “The vision given to Isaiah represents the condition of God’s people in the last days. They are privileged to see by faith the work that is going forward in the heavenly sanctuary. ‘And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament.’ As they look by faith into the holy of holies, and see the work of Christ in the heavenly sanctuary, they perceive that they are a people of unclean lips,—a people whose lips have often spoken vanity, and whose talents have not been sanctified and employed to the glory of God. Well may they despair as they contrast their own weakness and unworthiness with the purity and loveliness of the glorious character of Christ. But if they, like Isaiah, will receive the impression the Lord designs shall be made upon the heart, if they will humble their souls before God, there is hope for them. The bow of promise is above the throne, and the work done for Isaiah will be performed in them. God will respond to the petitions coming from the contrite heart.

> Videnie dané Izaiášovi predstavuje stav Božieho ľudu v posledných dňoch. Majú výsadu vierou vidieť dielo, ktoré prebieha v nebeskej svätyni. „A otvoril sa chrám Boží na nebi a v jeho chráme bolo vidno archu jeho zmluvy.“ Keď vierou hľadia do svätyne svätých a vidia Kristovo dielo v nebeskej svätyni, uvedomujú si, že sú ľudom nečistých pier — ľudom, ktorého pery často hovorili márnosť a ktorého talenty neboli posvätené a použité na Božiu slávu. Právom môžu zúfať, keď porovnávajú svoju vlastnú slabosť a nehodnosť s čistotou a pôvabom slávneho Kristovho charakteru. Ak však, podobne ako Izaiáš, prijmú dojem, ktorý chce Pán vtlačiť do srdca, ak pokoria svoju dušu pred Bohom, je pre nich nádej. Nad trónom je dúha zasľúbenia a dielo vykonané pre Izaiáša bude vykonané aj v nich. Boh odpovie na prosby vychádzajúce zo skrúšeného srdca.

> “The object of this great and solemn work of God is to gather together the sheaves for the heavenly garner; for the earth is to be filled with the glory of the Lord. Then let none be dismayed as they see the prevailing wickedness and hear the language coming from unclean lips. When the powers of darkness set themselves in array against the people of God; when Satan shall muster his forces for the last great conflict, and his power seems to be great and almost overwhelming, the clear view of the divine glory, the throne high and lifted up, arched with the bow of promise, will give comfort, assurance, and peace.” Review and Herald, December 22, 1896.

> „Účelom tohto veľkého a slávnostného Božieho diela je zhromaždiť snopy do nebeskej stodoly; lebo zem má byť naplnená slávou Hospodina. Nech sa teda nikto nezdesí, keď vidí prevládajúcu bezbožnosť a počuje reči vychádzajúce z nečistých pier. Keď sa mocnosti temnosti zoradia proti Božiemu ľudu; keď satan zmobilizuje svoje sily do posledného veľkého zápasu a jeho moc sa bude zdať veľká a takmer neprekonateľná, jasný pohľad na Božiu slávu, na trón vysoký a vyvýšený, preklenutý oblúkom zasľúbenia, prinesie potechu, istotu a pokoj.“ Review and Herald, 22. december 1896.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> „Na brehoch rieky Kebár Ezechiel uvidel víchricu, akoby prichádzala od severu, ‚veľký oblak a oheň, ktorý sa sám v sebe vinul, a žiara bola okolo neho, a z jeho stredu akoby lesk jantáru.‘ Množstvo kolies, pretínajúcich sa navzájom, bolo uvádzané do pohybu štyrmi živými bytosťami. Vysoko nad tým všetkým ‚bola podoba trónu, na pohľad ako zafírový kameň; a na podobe trónu bola podoba, na pohľad ako človek nad ním.‘ ‚A v cheruboch sa ukázal tvar ľudskej ruky pod ich krídlami.‘ Ezechiel 1,4.26; 10,8. Usporiadanie kolies bolo natoľko zložité, že sa na prvý pohľad zdalo byť v zmätku; no pohybovali sa v dokonalej harmónii. Nebeské bytosti, podopierané a vedené rukou pod krídlami cherubov, uvádzali tieto kolesá do pohybu; nad nimi, na zafírovom tróne, bol Večný, a okolo trónu dúha, znak Božieho milosrdenstva.“

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> „Ako zložité pohyby kolies boli pod vedením ruky pod krídlami cherubínov, tak aj zložitý priebeh ľudských udalostí je pod Božou kontrolou. Uprostred sporov a nepokojov národov Ten, ktorý sedí nad cherubínmi, stále riadi záležitosti zeme.״

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> „Dejiny národov, ktoré jeden po druhom zaujímali svoj vymeraný čas a miesto a nevedome vydávali svedectvo o pravde, ktorej význam sami nepoznali, hovoria k nám. Každému národu i každému jednotlivcovi dneška Boh určil miesto vo svojom veľkom pláne. Dnes sú ľudia i národy meraní olovnicou v ruke Toho, ktorý sa nikdy nemýli. Všetci sa vlastnou voľbou rozhodujú o svojom osude a Boh všetko riadi tak, aby sa uskutočnili Jeho zámery.“

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.” Education, 178.

> „Dejiny, ktoré veľké JA SOM vyznačilo vo svojom slove, spájajúc článok za článkom v prorockej reťazi od večnosti v minulosti až po večnosť v budúcnosti, nám hovoria, kde sa dnes nachádzame v slede vekov a čo možno očakávať v čase, ktorý príde. Všetko, o čom proroctvo predpovedalo, že sa stane až do prítomného času, bolo zaznamenané na stránkach dejín, a môžeme si byť istí, že všetko, čo ešte len má prísť, sa naplní vo svojom poriadku.“ Výchova, 178.

Back to Articles