Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Fourteen

Kniha Joela a laodicejský zbor Cirkvi adventistov siedmeho dňa – číslo štrnásť

Number Fourteen

Číslo štrnásť

Author

Jeff Pippenger

Published

December 20, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

The history of “God’s marvelous works,” is also represented by the prophetic question of “how long.” The history represented in those two, and many other symbols, represents the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. In that period there is a debate over the true and the many other false latter rain messages. There is only one genuine latter rain message. The story line of the sacred history where God performs His marvelous works is placed within the context of the book of Joel where the “new wine” is cut off from one class while being poured out upon the other class.

Dejiny „obdivuhodných Božích skutkov“ sú tiež predstavené prorockou otázkou „dokedy“. Dejiny znázornené týmito dvoma, ako aj mnohými ďalšími symbolmi, predstavujú čas pečatenia sto štyridsaťštyritisíc. V tom období prebieha spor o pravé a mnohé iné falošné posolstvá neskorého dažďa. Jestvuje len jedno pravé posolstvo neskorého dažďa. Dejová línia posvätných dejín, v ktorých Boh koná svoje obdivuhodné skutky, je zasadená do kontextu knihy Joel, kde je „nové víno“ jednej triede odňaté, zatiaľ čo na druhú triedu je vyliate.

There are a few contrasts in the book of Joel that are to be noted. The root of the word “parable” means “placing beside” and inherently involves a contrast of two classes. We have touched some of the ‘contrasts’ in the book of Joel previously, pointing out that the crown of pride that is worn by the drunkards that rule Jerusalem is contrasted with those who wear the crown of glory. We have not yet shared how the symbol of joy is the opposite, but a counterpart of being ashamed, but it is, and we intend to show that. The subject of alpha and omega is also located in the book of Joel and that principle of the first illustrating the last is also confirmed by Peter’s two sermons in the book of Acts.

V knihe Joel je potrebné si všimnúť niekoľko protikladov. Koreň slova „podobenstvo“ znamená „postavenie vedľa“ a vo svojej podstate zahŕňa protiklad dvoch tried. Niektorých z týchto „protikladov“ v knihe Joel sme sa už predtým dotkli, keď sme poukázali na to, že koruna pýchy, ktorú nosia opilci vládnuci v Jeruzaleme, stojí v protiklade k tým, ktorí nosia korunu slávy. Ešte sme sa nepodelili o to, ako symbol radosti je opakom, no zároveň náprotivkom zahanbenia, ale je to tak a máme v úmysle to ukázať. Téma alfy a omegy sa nachádza aj v knihe Joel a túto zásadu, že prvé znázorňuje posledné, potvrdzujú aj dve Petrove kázne v knihe Skutkov.

Acts chapter two takes place on Pentecost at 9 AM (the third hour) and chapter three is the ninth hour (3 PM) the time of the evening sacrifice. In Acts two the message Peter proclaims is in the upper room of a private residence, but his sermon in chapter three is given in the temple. They are tied together by the call to repentance in both meetings. Same message, two geographical places representing the symbol of a doubling within the Pentecostal message that is divided between the courtyard and the temple. In Revelation eleven John is told to measure the temple, but leave off the courtyard for it was given to the Gentiles.

Skutky apoštolov, druhá kapitola, sa odohrávajú na Letnice o 9. hodine ráno (tretej hodine) a tretia kapitola je deviatou hodinou (15. hodinou), časom večernej obety. V druhej kapitole Skutkov je posolstvo, ktoré Peter zvestuje, prednesené vo vrchnej sieni súkromného príbytku, ale jeho kázeň v tretej kapitole je prednesená v chráme. Obe sú spojené výzvou k pokániu na oboch zhromaždeniach. To isté posolstvo, dve zemepisné miesta predstavujúce symbol zdvojenia v rámci letničného posolstva, ktoré je rozdelené medzi nádvorie a chrám. V Zjavení jedenástej kapitole je Jánovi povedané, aby zmeral chrám, ale aby vynechal nádvorie, lebo bolo dané pohanom.

> And there was given me a reed like unto a rod: and the angel stood, saying, Rise, and measure the temple of God, and the altar, and them that worship therein. But the court which is without the temple leave out, and measure it not; for it is given unto the Gentiles: and the holy city shall they tread under foot forty and two months. Revelation 11:1, 2.

> A bola mi daná trstina podobná prútu; a anjel stál a hovoril: Vstaň a zmeraj chrám Boží, oltár i tých, ktorí sa v ňom klaňajú. Ale nádvorie, ktoré je mimo chrámu, vynechaj a nemeraj ho, lebo je dané pohanom; a sväté mesto budú šliapať nohami štyridsaťdva mesiacov. Zjavenie 11,1. 2.

Thus, the doubling of the two sermons and the division of the two sermon’s location, identifies two audiences for the latter rain in the book of Joel. One audience is the Gentiles outside the temple and the other is the Jews in the temple. In the judgment of the living the house of God is judged first, and from 9/11 unto the Sunday law the temple is judged, and from the Sunday law until the close of human probation the Gentiles are judged. That judgment occurs during the latter rain identified by Peter as being set forth in the book of Joel. What the courtyard (the Gentiles) and the temple (God’s church) in the division represented in Acts chapters two and three, is also the distinction in Joel of the former rain and the latter rain. The former rain arrived at 9/11 and is poured out while God’s temple is being judged. When that process is finished the latter rain is poured out upon the Gentiles in the courtyard.

Takto zdvojenie dvoch kázní a rozdelenie miesta týchto dvoch kázní označuje v knihe Joela dve skupiny poslucháčov pre neskorý dážď. Jednou skupinou sú pohania mimo chrámu a druhou sú Židia v chráme. Pri súde nad živými je najprv súdený dom Boží, a od 11. septembra až po nedeľný zákon je súdený chrám, a od nedeľného zákona až do uzavretia ľudskej doby milosti sú súdení pohania. Tento súd sa odohráva počas neskorého dažďa, ktorý Peter označil ako ten, ktorý je predstavený v knihe Joela. To, čo vo vyjadrenom rozdelení v Skutkoch, v druhej a tretej kapitole, predstavovalo nádvorie (pohanov) a chrám (Božiu cirkev), je zároveň aj rozlíšením v Joelovi medzi skorým dažďom a neskorým dažďom. Skorý dážď prišiel 11. septembra a je vyliaty v čase, keď je súdený Boží chrám. Keď sa tento proces skončí, neskorý dážď je vyliaty na pohanov na nádvorí.

> Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for he hath given you the former rain moderately, and he will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain in the first month. Joel 2:23.

> Plesajte teda, synovia Siona, a radujte sa v Hospodinovi, svojom Bohu, lebo vám dal včasný dážď v pravej miere a zošle vám dážď, včasný dážď i pozdný dážď v prvom mesiaci. Joel 2:23.

It is not my point currently to identify the prophetic distinction between joy and being ashamed, but the verse informs God’s people to “be glad” because of the latter rain message. The latter rain message produces prophetic joy in God’s people. That being said the subject of the former or early rain, followed by the latter rain is an illustration of the stone of stumbling that was set aside and marveled at. The symbol of the corner stone that ultimately becomes the cap stone is what is marvelous in the eyes of both God and His people.

V tejto chvíli nie je mojím zámerom určiť prorocké rozlíšenie medzi radosťou a zahanbením, avšak verš poučuje Boží ľud, aby sa „radoval“ pre posolstvo neskorého dažďa. Posolstvo neskorého dažďa v Božom ľude vyvoláva prorockú radosť. Napriek tomu je námet skorého či včasného dažďa, po ktorom nasleduje neskorý dážď, znázornením kameňa úrazu, ktorý bol odložený bokom a vzbudzoval údiv. Symbol uholného kameňa, ktorý sa napokon stáva vrcholovým kameňom, je tým, čo je obdivuhodné v očiach Boha i Jeho ľudu.

The marvelous stone represents the Alpha and Omega of prophecy. The principle of the alpha and omega in terms of prophetic application is identified by Alpha and Omega repeatedly in His Word, and He is the Word. For this reason, that what has been revealed of this principle has been revealed to us and our children forever. The year 1863 is the cap stone of Bible prophecy, and it is the cap stone of the period of the third angel from 1844 unto 1863. 1844 was the foundation stone 1863 the cap stone of that prophetic period. 1844 to 1863 is an established prophetic period, just as established as 538 unto 1798. The fact that mankind does not know something which God has established, does not make that thing un-established!

Podivuhodný kameň predstavuje Alfu a Omegu proroctva. Zásada alfy a omeg y z hľadiska prorockého uplatnenia je opakovane označená ako Alfa a Omega v Jeho Slove, a On je to Slovo. Z tohto dôvodu to, čo bolo z tohto princípu zjavené, bolo zjavené nám i našim deťom naveky. Rok 1863 je vrcholovým kameňom biblického proroctva a je vrcholovým kameňom obdobia tretieho anjela od roku 1844 až do roku 1863. Rok 1844 bol základným kameňom, rok 1863 vrcholovým kameňom tohto prorockého obdobia. Obdobie od roku 1844 do roku 1863 je ustanoveným prorockým obdobím, rovnako ustanoveným ako obdobie od roku 538 až do roku 1798. Skutočnosť, že ľudstvo nepozná niečo, čo Boh ustanovil, nečiní túto vec neustanovenou!

We ended the previous article with the following passage.

Predchádzajúci článok sme uzavreli nasledujúcou pasážou.

> “I was shown that his relation to the people of God was similar, in some respects, to that of Moses to Israel. There were murmurers against Moses, when in adverse circumstances, and there have been murmurers against him.” Testimonies, volume 3, 85.

> „Bolo mi ukázané, že jeho vzťah k Božiemu ľudu bol v niektorých ohľadoch podobný vzťahu Mojžiša k Izraelu. Boli reptajúci proti Mojžišovi, keď nastali nepriaznivé okolnosti, a boli aj reptajúci proti nemu.“ Testimonies, zväzok 3, 85.

In 1863, James White represented “in some respects” “Moses to Israel.”

V roku 1863 predstavoval James White „v niektorých ohľadoch“ „Mojžiša pre Izrael“.

The period of 1844 unto 1863 was typified in the period of the Red Sea deliverance unto the first Kadesh. The first Kadesh is an alpha and the second Kadesh is the omega—providing two forty-year periods that lead to Kadesh and both ended in rebellion.

Obdobie rokov 1844 až 1863 bolo predobrazne zobrazené v období od vyslobodenia pri Červenom mori až po prvý Kádeš. Prvý Kádeš je alfa a druhý Kádeš je omega — čím sa ukazujú dve štyridsaťročné obdobia vedúce ku Kádešu, pričom obe sa skončili vzburou.

The Spirit of Prophecy aligns the Red Sea crossing with the great disappointment of 1844. The Bible aligns the Red Sea crossing with the cross, and Sister White confirms the disappointment of the disciples at the cross was typifying the great disappointment of 1844. It was the Lord’s will to go directly into the Promise Land, and the geographical marker of the entrance into the Promise Land was Jericho, which is where in this second week of December, 2025, that the archeologists just dug out ancient Jericho—only to find to their dismay that the fallen walls they discovered there had all fallen outward, not inward as they always do during a siege. In an ancient siege the walls were beaten down and pushed over towards the inside. Not so with Jericho.

Duch proroctva dáva prechod cez Červené more do súladu s veľkým sklamaním roku 1844. Biblia dáva prechod cez Červené more do súladu s krížom a sestra Whiteová potvrdzuje, že sklamanie učeníkov pri kríži bolo predobrazom veľkého sklamania roku 1844. Pánovou vôľou bolo vojsť priamo do Zasľúbenej zeme a zemepisným orientačným bodom vstupu do Zasľúbenej zeme bolo Jericho, kde práve v tomto druhom decembrovom týždni roku 2025 archeológovia vykopali staroveké Jericho — len aby k svojmu zdeseniu zistili, že zrútené hradby, ktoré tam objavili, sa všetky zrútili smerom von, nie dovnútra, ako sa to pri obliehaní deje vždy. Pri starovekom obliehaní boli hradby ubíjané a tlačené smerom dovnútra. S Jerichom to tak nebolo.

> So the people shouted when the priests blew with the trumpets: and it came to pass, when the people heard the sound of the trumpet, and the people shouted with a great shout, that the wall fell down flat, so that the people went up into the city, every man straight before him, and they took the city. Joshua 6:20.

> A ľud kričal, keď kňazi trúbili na trúbach; a stalo sa, keď ľud počul zvuk trúby a ľud zvolal veľkým krikom, že hradba sa zrútila na svojom mieste, takže ľud vystúpil do mesta, každý priamo pred seba, a dobyli mesto. Jozua 6:20.

The archeologists also found jars with food, identifying that when the walls came down it was not a long drawn-out siege. It also answered a question among the archeological group as to why the biblical record of the fall of Jericho identifies them going “up” into Jericho over a hill or ramp, which they now know was created when the walls fell outward.

Archeológovia našli aj nádoby s potravinami, čo svedčí o tom, že keď hradby padli, nešlo o dlhé, vleklé obliehanie. Zároveň to odpovedalo na otázku medzi archeológmi, prečo biblický záznam o páde Jericha uvádza, že do Jericha išli „hore“ cez návršie alebo rampu, o ktorej teraz vedia, že vznikla, keď sa hradby zrútili smerom von.

The first obstacle which announced the entrance into the Promised Land was Jericho, a city of influence and wealth. Jericho is 1863, and Jericho is a subject of Bible prophecy, not only as an illustration of the Sunday law time period, but also in connection with its fall and rise. Jericho also had its own specific prophetic curse pronounced upon it. Joshua pronounced a curse upon the man who rebuilt Jericho, and in so doing identified that the man who rebuilt Jericho would lose his youngest and oldest sons in the re-building of that cursed city. One son was to be lost at the laying of the foundation and the other at the raising of the gate. That prophecy was fulfilled, and the record of its fulfillment is recorded in the Bible, making Jericho an established biblical symbol.

Prvou prekážkou, ktorá ohlasovala vstup do Zasľúbenej krajiny, bolo Jericho, mesto vplyvu a bohatstva. Jericho je rok 1863 a Jericho je predmetom biblického proroctva nielen ako ilustrácia časového obdobia nedeľného zákona, ale aj v súvislosti so svojím pádom a opätovným vzostupom. Jericho malo tiež nad sebou vyslovené vlastné osobitné prorocké zlorečenstvo. Jozua vyslovil zlorečenstvo nad mužom, ktorý znovu vybuduje Jericho, a pritom určil, že muž, ktorý Jericho znovu vybuduje, stratí pri obnovovaní toho prekliateho mesta svojho najmladšieho i najstaršieho syna. Jeden syn mal byť stratený pri kladení základov a druhý pri postavení brány. Toto proroctvo sa naplnilo a záznam o jeho naplnení je zapísaný v Biblii, čím sa Jericho stáva ustáleným biblickým symbolom.

Within its historical demise, and in its prophetic curse, followed by the historical fulfillment of that prophecy, we find three witnesses speaking about Jericho in 1863. All three of those testimonies are to be applied to 1863. Those three witnesses stand together just as three Moses’s stand prophetically at the end of their respective forty-year periods. One of those forty-year periods is clearly aligned with Millerite history, establishing that all three representations of Moses at the end of each forty-year period align with the history of 1863—the history of the third angel.

V rámci jeho historického zániku a v jeho prorockom zlorečení, po ktorom nasledovalo historické naplnenie tohto proroctva, nachádzame tri svedectvá hovoriace o Jerichu v roku 1863. Všetky tri tieto svedectvá sa majú vzťahovať na rok 1863. Títo traja svedkovia stoja spolu práve tak, ako prorocky stoja traja Mojžišovia na konci svojich príslušných štyridsaťročných období. Jedno z týchto štyridsaťročných období je zjavne zosúladené s milleritskými dejinami, čím sa ustanovuje, že všetky tri zobrazenia Mojžiša na konci každého štyridsaťročného obdobia sú v súlade s dejinami roku 1863 — dejinami tretieho anjela.

Two of those three witnesses of Moses’ forty years end at Kadesh, the third conclusion of the forty years was the Jordan River, and the conclusion of the second was the Red Sea. The conclusion of the first forty years was Moses fleeing Egypt. All three are describing a flight out of Egypt in fulfillment of Abraham’s four-hundred and thirty year prophecy of bondage in Egypt.

Dve z týchto troch svedectiev o štyridsiatich rokoch Mojžiša sa končia pri Kádeši, tretím záverom štyridsiatich rokov bola rieka Jordán a záverom druhého bolo Červené more. Záverom prvých štyridsiatich rokov bol Mojžišov útek z Egypta. Všetky tri opisujú útek z Egypta ako naplnenie Abrahámovho štyristotridsaťročného proroctva o otroctve v Egypte.

Moses’ three forty-year periods, whose endings (capstone) represents a type of deliverance from Egypt, were a fulfillment of Abraham’s prophecy of captivity in and deliverance out of Egyptian bondage. As the prophesied deliverer of Abraham’s covenant promise, Moses himself began by being saved out of the water, as his name means. Thereafter Moses led God’s people through the waters of the Red Sea and thereafter to the shore of the deliverance, represented by the Jordan River. The alpha of Moses life was saving from the water of the Nile and omega was the salvation represented by the water of the Jordan River. The alpha of Moses life illustrated by the experience defined by his name and his parents, being godly parents knew that the baby had been sentenced to death, as he would be forty years later after killing the Egyptian. As godly parents who knew their son needed to be saved from the death sentence, prepared for him an ark, that passed from the Hebrew world unto the Egyptian world, just as Moses left at the end of forty years the Egyptian world for the Hebrew world.

Mojžišove tri štyridsaťročné obdobia, ktorých zavŕšenia predstavujú predobraz vyslobodenia z Egypta, boli naplnením Abrahámovho proroctva o zajatí v egyptskom otroctve a vyslobodení z neho. Mojžiš sám ako prorokovaný vysloboditeľ zasľúbenia Abrahámovej zmluvy začal tým, že bol zachránený z vody, ako naznačuje jeho meno. Potom Mojžiš viedol Boží ľud cez vody Červeného mora a následne k brehu vyslobodenia, predstavovanému riekou Jordán. Alfa Mojžišovho života bola záchrana z vôd Nílu a omega bolo spasenie predstavované vodou rieky Jordán. Alfa Mojžišovho života bola znázornená skúsenosťou určenou jeho menom a jeho rodičmi, ktorí ako bohabojní rodičia vedeli, že dieťa bolo odsúdené na smrť, tak ako o štyridsať rokov neskôr po zabití Egypťana. Ako bohabojní rodičia, ktorí vedeli, že ich syn musí byť zachránený pred rozsudkom smrti, pripravili pre neho koráb, ktorý prešiel z hebrejského sveta do egyptského sveta, tak ako Mojžiš na konci štyridsiatich rokov opustil egyptský svet pre hebrejský svet.

Moses repeated the story of Noah in his salvation from the water. The very first mention of Moses as the “deliverer” of Abraham’s four-hundred and thirty year covenant prophecy was a repetition of the history where God entered into covenant with mankind, therefore bringing Abraham’s covenant prophecy of a chosen people together with the covenant promise to all mankind. This identifies a baptism in the transfer of the baby Moses to Pharaoh’s daughter, for the death was acknowledged by the parent’s work, the burial is represented by the ark upon the water, and the resurrection is Pharaoh’s daughter.

Mojžiš vo svojom zachránení z vody zopakoval príbeh Noacha. Úplne prvá zmienka o Mojžišovi ako o „vysloboditeľovi“ štvorstotridsaťročného proroctva Abrahámovej zmluvy bola opakovaním dejín, v ktorých Boh vstúpil do zmluvy s ľudstvom, a tak spojil proroctvo Abrahámovej zmluvy o vyvolenom ľude so zasľúbením zmluvy pre celé ľudstvo. To poukazuje na krst pri odovzdaní dieťaťa Mojžiša faraónovej dcére, lebo smrť bola uznaná skutkom rodičov, pohreb je znázornený archou na vode a vzkriesenie predstavuje faraónova dcéra.

Moses’ life begins with the baptism of Noah’s ark being typified. This then means that from the outset the number “8” is associated with Moses, for the root of his covenant relationship began with the number “8” from the covenant of Noah, and his work was to institute the rite of circumcision on the “eighth” day. He was then tested and he failed on the very rite. Moses life begins with a baptism and forty years later there is a death (of an Egyptian) that marks the point where the Egyptian Moses dies and becomes strictly a son of Abraham. The beginning and ending of Moses’s first forty years is represented by a baptism. The first identified a transition from Hebrew to Egyptian and the last from Egyptian to Hebrew. Forty years after that, Moses takes God’s people through the baptism of the Red Sea, on his way to the baptism at the Jordan, which he never made.

Mojžišov život sa začína predobrazom krstu Noemovej archy. To potom znamená, že od samého počiatku je s Mojžišom spojené číslo „8“, lebo koreň jeho zmluvného vzťahu sa začal číslom „8“ z Noemovej zmluvy a jeho úlohou bolo ustanoviť obrad obriezky na „ôsmy“ deň. Potom bol skúšaný a zlyhal práve v tom obrade. Mojžišov život sa začína krstom a o štyridsať rokov neskôr nastáva smrť (Egypťana), ktorá označuje bod, v ktorom egyptský Mojžiš zomiera a stáva sa výlučne synom Abraháma. Začiatok i koniec prvých štyridsiatich rokov Mojžišovho života predstavuje krst. Prvý označil prechod z Hebreja na Egypťana a posledný z Egypťana na Hebreja. O ďalších štyridsať rokov Mojžiš vedie Boží ľud cez krst Červeného mora na ceste ku krstu pri Jordáne, ku ktorému sa nikdy nedostal.

God’s people under the guidance of Joshua entered the Promised Land without Moses for he died just before the baptism of the Jordan River arrived. Moses said, and Peter repeated that the Lord thy God would raise up a prophet like unto Moses. The prophet who was typified by Moses was Christ, and He began His work exactly where Moses left off. He began His work at His baptism, and that baptism was the exact place Joshua baptized ancient Israel when they crossed the Jordan into the Promised Land. The gospels inform us that John was baptizing at Bethabara, which is the crossing point, and means ferry crossing.

Boží ľud pod vedením Jozuu vstúpil do Zasľúbenej zeme bez Mojžiša, lebo zomrel tesne predtým, ako prišiel krst Jordánu. Mojžiš povedal a Peter zopakoval, že Pán, tvoj Boh, vzbudí proroka podobného Mojžišovi. Tým prorokom, ktorého Mojžiš predobrazoval, bol Kristus a On začal svoje dielo presne tam, kde Mojžiš skončil. Svoje dielo začal pri svojom krste a tento krst sa udial presne na tom mieste, kde Jozua pokrstil staroveký Izrael, keď prechádzal cez Jordán do Zasľúbenej zeme. Evanjeliá nás informujú, že Ján krstil v Betabare, čo je miesto prechodu a znamená brodisko.

The Red Sea is the symbol of the rebellion of Egypt, identifying Moses prophetic testimony in this line as truth. The Nile River to the Red Sea (sometimes called a river) and on to the Jordan. Moses, meaning ‘saved out of the water’ begins and ends his testimony at the water of deliverance, and each of those waters manifest two classes of worshippers.

Červené more je symbolom vzbury Egypta, čím sa prorocké svedectvo Mojžiša v tejto línii potvrdzuje ako pravda. Od rieky Níl po Červené more (niekedy nazývané riekou) a ďalej k Jordánu. Mojžiš, ktorého meno znamená „zachránený z vody“, začína i končí svoje svedectvo pri vode vyslobodenia a každá z týchto vôd zjavuje dve triedy uctievačov.

The first forty years of Moses represents the first angel’s message and the second forty years is the second angel, the third being the third. The three angels possess their own peculiar prophetic characteristics such as that all three messages are represented in the first message. We have demonstrated this phenomenon publicly for years in connection with the first three chapters of the book of Daniel.

Prvých štyridsať rokov Mojžiša predstavuje posolstvo prvého anjela a druhých štyridsať rokov je druhý anjel, pričom tretím je tretí. Títo traja anjeli majú svoje vlastné osobité prorocké charakteristiky, takže všetky tri posolstvá sú obsiahnuté v prvom posolstve. Tento jav sme verejne preukazovali celé roky v súvislosti s prvými tromi kapitolami knihy Daniel.

Daniel feared God in chapter one and refused to eat the Babylonian diet, and God glorified him in the second and dietary visual test that followed, which led to the judgment and third test carried out by Nebuchadnezzar himself. Daniel chapter one is the first angel of Revelation fourteen who announces “fear God,” “give him glory” as Daniel did in the second dietary and visual test, for “the hour of the judgment” of Nebuchadnezzar has come.

Daniel sa v prvej kapitole bál Boha a odmietol jesť babylonskú stravu, a Boh ho oslávil v druhej skúške týkajúcej sa stravy a videnia, ktorá nasledovala, čo viedlo k súdu a tretej skúške vykonanej samotným Nabuchodonozorom. Prvá kapitola Daniela je prvým anjelom zo štrnástej kapitoly Zjavenia, ktorý ohlasuje: „bojte sa Boha“, „vzdajte mu slávu“, ako to Daniel urobil v druhej skúške stravy a videnia, lebo „prišla hodina súdu“ nad Nabuchodonozorom.

The first forty years of Moses’s life began because his parents feared God. When Pharaoh’s daughter saw the ark in the water, Moses had passed the second test, which is a visual test. Then Pharaoh’s daughter judged that he was not to die. Judgment also arrived at the end of the first forty; when He slew the Egyptian and had to flee Egypt.

Prvých štyridsať rokov Mojžišovho života sa začalo preto, že sa jeho rodičia báli Boha. Keď faraónova dcéra uvidela schránku vo vode, Mojžiš prešiel druhou skúškou, ktorou je zraková skúška. Potom faraónova dcéra usúdila, že nemá zomrieť. Súd prišiel aj na konci prvých štyridsiatich rokov, keď zabil Egypťana a musel utiecť z Egypta.

In the second forty years, the second angel of Revelation fourteen announcing the fall of Babylon was typified by the fall of Egypt. In that fall, at the end of the forty years there was a tremendous manifestation of the power of God, as there was at the end of the second angel’s message during the Midnight Cry of 1844.

V druhých štyridsiatich rokoch bol druhý anjel zo Zjavenia štrnástej kapitoly, ktorý ohlasuje pád Babylonu, predobrazený pádom Egypta. Pri tomto páde, na konci tých štyridsiatich rokov, došlo k ohromnému prejavu Božej moci, tak ako tomu bolo na konci posolstva druhého anjela počas Polnočného volania roku 1844.

The third forty years begins with the judgment of death being pronounced on virtually the entire congregation, and it ends with the judgment of death upon the leader of that congregation.

Tretie obdobie štyridsiatich rokov sa začína vynesením rozsudku smrti nad prakticky celým zhromaždením a končí rozsudkom smrti nad vodcom tohto zhromaždenia.

Sister White identifies that our work is to combine the three angels’ messages.

Sestra Whiteová uvádza, že našou úlohou je spájať posolstvá troch anjelov.

> “The Lord is about to punish the world for its iniquity. He is about to punish religious bodies for their rejection of the light and truth which has been given them. The great message, combining the first, second, and third angels’ messages, is to be given to the world. This is to be the burden of our work.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 950.

> „Pán sa chystá potrestať svet pre jeho neprávosť. Chystá sa potrestať náboženské spoločenstvá za to, že zavrhli svetlo a pravdu, ktoré im boli dané. Veľké posolstvo, spájajúce posolstvá prvého, druhého a tretieho anjela, má byť zvestované svetu. To má byť bremenom nášho diela.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, zväzok 7, 950.

Moses’ first forty years represents the first angel of Revelation fourteen, and his second period of forty years is the second angel and the third forty-year period is the third angel. Our “great message” is to combine “the first, second, and third angels’ messages” which places all three symbols of Moses’ in 1863, and therefore three Moses’ at the Sunday law.

Prvých štyridsať rokov Mojžišovho života predstavuje prvého anjela zo Zjavenia štrnástej kapitoly, jeho druhé obdobie štyridsiatich rokov je druhým anjelom a tretie štyridsaťročné obdobie je tretím anjelom. Naše „veľké posolstvo“ spočíva v spojení „posolstiev prvého, druhého a tretieho anjela“, čo umiestňuje všetky tri Mojžišove symboly do roku 1863, a preto sú pri nedeľnom zákone traja Mojžišovia.

1844 to 1863 includes two witnesses of both forty-year periods that led to Kadesh. Inspiration identifies that a third cannot exist without a first and a second, the first forty years of Moses’ life must also represent 1844 to 1863. Moses is killing the Egyptian in 1863, along with Moses striking the Rock with his rod of authority and also when Moses asks to see God’s glory in the history of the rebellion of the golden calf. There are three Moses’ at 1863 and the Sunday law, and they are all forty years old.

Roky 1844 až 1863 zahŕňajú dvoch svedkov oboch štyridsaťročných období, ktoré viedli ku Kádešu. Inšpirácia určuje, že tretí nemôže existovať bez prvého a druhého; prvých štyridsať rokov Mojžišovho života teda musí takisto predstavovať roky 1844 až 1863. Mojžiš zabíja Egypťana v roku 1863, rovnako ako Mojžiš udiera do Skaly svojou palicou moci, a takisto keď Mojžiš žiada, aby uvidel Božiu slávu, v dejinách vzbury zlatého teľaťa. V roku 1863 a pri nedeľnom zákone sú traja Mojžišovia a všetci majú štyridsať rokov.

Moses’ three periods each contain a deliverance by water; Moses in the basket aligns with Moses through the Red Sea which aligns with Moses twice at the Jordan River: the Nile, the Red Sea and twice at the Jordan. Waters of deliverance are represented in each of the three periods, for they all align with the period when the water of deliverance is being poured out during the latter rain period.

Každé z troch období Mojžiša obsahuje vyslobodenie prostredníctvom vody; Mojžiš v košíku sa zhoduje s Mojžišom pri Červenom mori, čo sa zhoduje s Mojžišom dvakrát pri rieke Jordán: Níl, Červené more a dvakrát pri Jordáne. Vody vyslobodenia sú zastúpené v každom z týchto troch období, lebo všetky sa zhodujú s obdobím, keď sa v čase neskorého dažďa vylieva voda vyslobodenia.

At the end of the third period of forty years Moses struck the Rock with his rod. At the end of the second forty years his rod parted the Red Sea. At the end of the first forty years, he rejected the rod of Egyptian authority, chose to suffer with his people.

Na konci tretieho obdobia štyridsiatich rokov Mojžiš udrel svojou palicou do Skaly. Na konci druhých štyridsiatich rokov jeho palica rozdelila Červené more. Na konci prvých štyridsiatich rokov zavrhol palicu egyptskej autority a vyvolil si trpieť so svojím ľudom.

At the end of the first period an Egyptian died, and at the end of the second period the military, firstborn and leadership of Egypt died. At the end of the third period the nation of Israel, Aaron and Moses had all died. These are three parallel histories that “line upon line” each represent 1844 unto 1863—the history of the third angel, which in turn represents 9/11 to the Sunday law, and the Pentecostal season when the waters of deliverance are poured out.

Na konci prvého obdobia zomrel jeden Egypťan a na konci druhého obdobia zomrelo vojsko, prvorodení i vedenie Egypta. Na konci tretieho obdobia už zomrel národ Izraela, Áron aj Mojžiš. Sú to tri paralelné dejiny, ktoré „riadok za riadkom“ každé predstavujú obdobie od roku 1844 do roku 1863 — dejiny tretieho anjela, ktoré zasa predstavujú obdobie od 11. septembra po nedeľný zákon a letničné obdobie, keď sa vylievajú vody vyslobodenia.

Moses is at both rebellions at Kadesh, and the Kadesh rebellions are both capstones in their respective periods. They both represent 1863, which is also the capstone of the period of the third angel, starting with the alpha in 1844 unto the capstone of 1863. When considering the marvelous light of the stone that begins as the foundation and ends as the cap stone it is recognized that the capstone is always prophetically larger. The few drops at the beginning of the Pentecostal season, leading to the full outpouring at the capstone on the day of Pentecost, illustrates this truth.

Mojžiš je prítomný pri oboch vzburách v Kádeši a vzbury v Kádeši sú v oboch svojich príslušných obdobiach zároveň záverečnými kameňmi. Obe predstavujú rok 1863, ktorý je tiež vrcholovým kameňom obdobia tretieho anjela, začínajúceho alfou v roku 1844 až po vrcholový kameň roku 1863. Keď uvažujeme o podivuhodnom svetle kameňa, ktorý sa začína ako základ a končí ako vrcholový kameň, rozpoznávame, že vrcholový kameň je v prorockom zmysle vždy väčší. Niekoľko kvapiek na začiatku letničného obdobia, vedúcich k plnému vyliatiu pri vrcholovom kameni v deň Letníc, ilustruje túto pravdu.

At 9/11, the sprinkling began and it ends at the full outpouring at the Sunday law. This truth identifies Moses’ sin at the second and omega Kadesh as a greater sin than the rebellion in the first alpha Kadesh rebellion. The alpha rebellion produced the death of an entire nation, and omega rebellion produced the death of one man (Moses), but the one man’s sin was greater than the entire nations corporate sin. The man who sins dies, and at that level there is no distinction between the sins of Moses or any other Israelite, but prophetically Moses’ striking Christ a second time was greater, for it was the capstone of that forty-year period.

Pri 11. septembri sa začalo kropenie a končí sa pri plnom vyliatí počas nedeľného zákona. Táto pravda označuje Mojžišov hriech pri druhom a omega Kádeši za väčší hriech než vzburu pri prvom, alfa Kádeši. Vzbura alfa spôsobila smrť celého národa a vzbura omega spôsobila smrť jedného muža (Mojžiša), no hriech toho jedného muža bol väčší než spoločný hriech celého národa. Človek, ktorý hreší, zomiera, a na tejto úrovni niet rozdielu medzi hriechmi Mojžiša a ktoréhokoľvek iného Izraelitu, no prorocky bolo Mojžišovo druhé udretie Krista väčším hriechom, lebo bolo vrcholným zavŕšením toho štyridsaťročného obdobia.

The rebellion of Moses at the second omega Kadesh was a greater sin than the rebellion of the children of Israel rejecting the message of Joshua and Caleb. Moses prophetically stands at 1863, where he dies in the wilderness for his rebellion. Moses also stands at 1863, where the former covenant people die in the wilderness for their rebellion, but Moses did not participate in that rebellion. 1863 aligns with the Sunday law, as does Aaron’s rebellion of the golden calf. That history, which aligns with Kadesh, 1863, and the Sunday law, Moses is praying to see God’s glory.

Vzpoura Mojžíše při druhé omega Kádeši byla větším hříchem než vzpoura synů Izraele, kteří odmítli poselství Jozua a Káleba. Mojžíš prorocky stojí u roku 1863, kde pro svou vzpouru umírá na poušti. Mojžíš také stojí u roku 1863, kde bývalý smluvní lid umírá na poušti pro svou vzpouru, avšak Mojžíš se této vzpoury neúčastnil. Rok 1863 se vztahuje k nedělnímu zákonu, stejně jako Áronova vzpoura se zlatým teletem. V těchto dějinách, které se vztahují ke Kádeši, k roku 1863 a k nedělnímu zákonu, se Mojžíš modlí, aby spatřil Boží slávu.

Kadesh represents 1863, and Moses is at both Kadesh’s, so upon two biblical witnesses, who are both cap stones we establish that the third forty-year period which does not end at Kadesh represents 1863 as well. There ‘Moses the unsanctified’ is crucifying Christ afresh, as he rejects the Rock. In 1863, and the giving of the Law at Sinai, ‘Moses the sanctified’ is seeking Gods’ character. In 1863 Moses represents a wise and also a foolish virgin.

Kádeš predstavuje rok 1863 a Mojžiš je prítomný pri oboch Kádešoch; preto na základe dvoch biblických svedkov, ktorí sú obaja vrcholovými kameňmi, ustanovujeme, že aj tretie štyridsaťročné obdobie, ktoré sa nekončí v Kádeši, predstavuje rok 1863. Tam „Mojžiš neposvätený“ znova križuje Krista, keď zavrhuje Skalu. V roku 1863 a pri vydaní Zákona na Sinaji „Mojžiš posvätený“ hľadá Boží charakter. V roku 1863 Mojžiš predstavuje múdru aj bláznivú pannu.

> “The Pharisee and the publican represent two great classes into which those who come to worship God are divided. Their first two representatives are found in the first two children that were born into the world.” Christ’s Object Lessons, 152.

> „Farizej a mýtnik predstavujú dve veľké triedy, na ktoré sa delia tí, čo prichádzajú uctievať Boha. Ich prví dvaja predstavitelia sa nachádzajú v prvých dvoch deťoch, ktoré sa narodili na svet.“ Kristove podobenstvá, 152.

At Kadesh and 1863, Moses represents “two great classes into which those who” “worship God are divided”. Moses is an example of the one hundred and forty-four thousand as is Peter.

V Kádeši a roku 1863 Mojžiš predstavuje „dve veľké triedy, na ktoré sa delia tí, ktorí“ „uctievajú Boha“. Mojžiš je príkladom sto štyridsaťštyritisíc, tak ako aj Peter.

> “For each of the classes represented by the Pharisee and the publican there is a lesson in the history of the apostle Peter. In his early discipleship Peter thought himself strong. Like the Pharisee, in his own estimation he was ‘not as other men are.’ When Christ on the eve of His betrayal forewarned His disciples, ‘All ye shall be offended because of Me this night,’ Peter confidently declared, ‘Although all shall be offended, yet will not I.’ Mark 14:27, 29. Peter did not know his own danger. Self-confidence misled him. He thought himself able to withstand temptation; but in a few short hours the test came, and with cursing and swearing he denied his Lord.” Christ’s Object Lessons, 152.

> „Pre každú z tried predstavovaných farizejom a publikánom je v dejinách apoštola Petra poučenie. Vo svojom ranom učeníctve sa Peter pokladal za silného. Podobne ako farizej, podľa svojej vlastnej mienky nebol ‚ako ostatní ľudia‘. Keď Kristus v predvečer svojho zrady vopred upozornil svojich učeníkov: ‚Všetci sa tejto noci na mne pohoršíte,‘ Peter sebavedome vyhlásil: ‚Keby sa aj všetci pohoršili, ja nie.‘ Marek 14:27, 29. Peter nepoznal svoje vlastné nebezpečenstvo. Sebadôvera ho zavádzala. Myslel si, že je schopný odolať pokušeniu; ale o niekoľko krátkych hodín prišla skúška a on so zlorečením a prisahaním zaprel svojho Pána.“ Kristove podobenstvá, 152.

At the Sunday law, which is 1863, Peter represents two classes. Those who receive the mark of the beast or those who receive the seal of God. When Jesus changed Simon’s name to Peter, it symbolized the one-hundred and forty-four thousand. That understanding is also symbolized by multiplying Peter’s name using the number from the letter position in the English alphabet. If we use that same technique on 1863, we get 144.

Pri nedeľnom zákone, ktorým je rok 1863, Peter predstavuje dve triedy: tých, ktorí prijmú znamenie šelmy, alebo tých, ktorí prijmú pečať Božiu. Keď Ježiš zmenil Šimonovo meno na Peter, symbolizovalo to stoštyridsaťštyritisíc. Toto porozumenie je symbolizované aj tým, že Petrovo meno vynásobíme číslom zodpovedajúcim postaveniu písmen v anglickej abecede. Ak tú istú metódu použijeme na rok 1863, dostaneme 144.

Two of the three symbols of Moses which align with 1863, establish that the third period must align also. The two lines of Kadesh identify the story of the wise and foolish virgins, and the third period identifies an attempt to employ human effort to accomplish a godly work. To trust in human power as did Moses with the Egyptian represents trust in human authority over ordained authority.

Dva z troch Mojžišových symbolov, ktoré sa zhodujú s rokom 1863, ustanovujú, že aj tretie obdobie sa musí zhodovať. Dve línie Kádeša označujú príbeh múdrych a nerozumných panien a tretie obdobie označuje pokus použiť ľudské úsilie na vykonanie Božieho diela. Dôverovať ľudskej moci, ako to robil Mojžiš s Egypťanom, predstavuje dôveru v ľudskú autoritu nad ustanovenou autoritou.

Sister White states her husbands, “relation to the people of God was similar, in some respects, to that of Moses to Israel.” In 1863, Moses was represented by James White. In 1863, James White is slaying an Egyptian, striking Christ a second time and praying for the rebels who rejected the message of “rest” set forth by Joshua and Caleb. Moses is both a foolish virgin when he struck the Rock a second time and a wise virgin as he interceded for the rebels of Israel.

Sestra Whiteová uvádza, že vzťah jej manžela „k Božiemu ľudu bol v niektorých ohľadoch podobný vzťahu Mojžiša k Izraelu“. V roku 1863 bol Mojžiš predstavovaný Jamesom Whiteom. V roku 1863 James White zabíja Egypťana, druhýkrát udiera Krista a modlí sa za buričov, ktorí odmietli posolstvo „odpočinku“, predložené Jozuom a Kálefom. Mojžiš je zároveň bláznivou pannou, keď druhýkrát udrel do Skaly, i múdrou pannou, keď sa prihováral za buričov Izraela.

We will close this article with the passage in Numbers fourteen where Moses is at 1863, when he is given a view of God’s glory in the parallel history represented by the golden calf rebellion.

Tento článok uzavrieme pasážou zo štvrtej knihy Mojžišovej, štrnástej kapitoly, kde sa Mojžiš nachádza v roku 1863, keď sa mu v paralelnej histórii predstavenej vzburou okolo zlatého teľaťa dostáva pohľadu na Božiu slávu.

In the passage the Lord asks “how long” would he have to deal with the rebels of Israel, which is the same question Isaiah asked the Lord in chapter six. Notice that the book of Numbers places this history in the period when the earth is lightened with God’s glory, as the angels also marked in verse three of Isaiah six. 9/11 was the foundation stone of the history of 1844 to 1863 and the Sunday law is the capstone. The setting in Numbers is nothing less than an illustration of the song or the parable of the vineyard, as ancient Israel is being passed by as the Lord entered into covenant with Joshua.

V danom úryvku sa Pán pýta, „dokedy“ sa bude musieť zaoberať buričmi Izraela, čo je tá istá otázka, akú položil Izaiáš Pánovi v šiestej kapitole. Všimnite si, že kniha Numeri umiestňuje túto históriu do obdobia, keď je zem osvietená Božou slávou, ako to anjeli takisto vyznačili v treťom verši šiestej kapitoly Izaiáša. 9/11 bol základným kameňom dejín rokov 1844 až 1863 a nedeľný zákon je vrcholovým kameňom. Prostredie v knihe Numeri nie je ničím menším než ilustráciou piesne alebo podobenstva o vinici, keďže staroveký Izrael je obídený, zatiaľ čo Pán vstupuje do zmluvy s Jozuom.

> And all the congregation lifted up their voice, and cried; and the people wept that night. And all the children of Israel murmured against Moses and against Aaron: and the whole congregation said unto them, Would God that we had died in the land of Egypt! or would God we had died in this wilderness! And wherefore hath the Lord brought us unto this land, to fall by the sword, that our wives and our children should be a prey? were it not better for us to return into Egypt? And they said one to another, Let us make a captain, and let us return into Egypt.

> A celé zhromaždenie pozdvihlo svoj hlas a kričalo; a ľud tej noci plakal. A všetci synovia Izraelovi reptali proti Mojžišovi a proti Áronovi; a celé zhromaždenie im povedalo: Kiežby sme boli zomreli v egyptskej krajine! Alebo kiežby sme boli zomreli na tejto púšti! A prečo nás Hospodin priviedol do tejto krajiny? Aby sme padli mečom a naše ženy i naše deti sa stali korisťou? Či by pre nás nebolo lepšie vrátiť sa do Egypta? A hovorili jeden druhému: Ustanovme si vodcu a vráťme sa do Egypta.

> Then Moses and Aaron fell on their faces before all the assembly of the congregation of the children of Israel. And Joshua the son of Nun, and Caleb the son of Jephunneh, which were of them that searched the land, rent their clothes: And they spake unto all the company of the children of Israel, saying,

> Vtedy Mojžiš a Áron padli na svoje tváre pred celým zhromaždením pospolitosti synov Izraelových. A Jozua, syn Núnov, a Kálef, syn Jefunneho, ktorí boli z tých, čo preskúmali krajinu, roztrhli svoje rúcha. A hovorili celej pospolitosti synov Izraelových a vraveli:

> The land, which we passed through to search it, is an exceeding good land. If the Lord delight in us, then he will bring us into this land, and give it us; a land which floweth with milk and honey. Only rebel not ye against the Lord, neither fear ye the people of the land; for they are bread for us: their defence is departed from them, and the Lord is with us: fear them not.

> Krajina, ktorou sme prešli, aby sme ju preskúmali, je preveľmi dobrá krajina. Ak bude mať Hospodin v nás zaľúbenie, uvedie nás do tejto krajiny a dá nám ju, do krajiny oplývajúcej mliekom a medom. Len sa nebúrte proti Hospodinovi a nebojte sa ľudu tej krajiny, lebo budú naším chlebom; ich ochrana odstúpila od nich a Hospodin je s nami; nebojte sa ich.

> But all the congregation bade stone them with stones. And the glory of the Lord appeared in the tabernacle of the congregation before all the children of Israel. And the Lord said unto Moses, How long will this people provoke me? and how long will it be ere they believe me, for all the signs which I have shewed among them?

> Ale celá pospolitosť kázala, aby ich ukameňovali. Vtedy sa sláva Hospodinova ukázala v stane zhromaždenia pred všetkými synmi Izraelovými. A Hospodin riekol Mojžišovi: Dokedy ma bude tento ľud popudzovať? A dokedy mi nebudú veriť pre všetky znamenia, ktoré som učinil medzi nimi?

> I will smite them with the pestilence, and disinherit them, and will make of thee a greater nation and mightier than they.

> Udrie ich morom a vydedím ich; a teba učiním národom väčším a mocnejším, než sú oni.

> And Moses said unto the Lord, Then the Egyptians shall hear it, (for thou broughtest up this people in thy might from among them;) And they will tell it to the inhabitants of this land: for they have heard that thou Lord art among this people, that thou Lord art seen face to face, and that thy cloud standeth over them, and that thou goest before them, by day time in a pillar of a cloud, and in a pillar of fire by night. Now if thou shalt kill all this people as one man, then the nations which have heard the fame of thee will speak, saying, Because the Lord was not able to bring this people into the land which he sware unto them, therefore he hath slain them in the wilderness.

> I Mojžiš povedal Hospodinovi: Vtedy to počujú Egypťania, lebo si svojou mocou vyviedol tento ľud spomedzi nich; a povedia to obyvateľom tejto krajiny. Tí totiž počuli, že ty, Hospodine, si uprostred tohto ľudu, že ty, Hospodine, sa im zjavuješ tvárou v tvár, že tvoj oblak stojí nad nimi a že ideš pred nimi vodivým oblačným stĺpom vo dne a ohnivým stĺpom v noci. Ak teda usmrtíš všetok tento ľud ako jedného muža, národy, ktoré počuli zvesť o tebe, povedia: Pretože Hospodin nevládal uviesť tento ľud do krajiny, ktorú im pod prísahou zasľúbil, pobil ich na púšti.

> And now, I beseech thee, let the power of my Lord be great, according as thou hast spoken, saying, The Lord is longsuffering, and of great mercy, forgiving iniquity and transgression, and by no means clearing the guilty, visiting the iniquity of the fathers upon the children unto the third and fourth generation. Pardon, I beseech thee, the iniquity of this people according unto the greatness of thy mercy, and as thou hast forgiven this people, from Egypt even until now.

> A teraz ťa prosím, nech je moc môjho Pána veľká, ako si hovoril, keď si povedal: Hospodin je zhovievavý a veľký v milosrdenstve, odpúšťa neprávosť a prestúpenie, ale vinného nijako nepokladá za nevinného; navštevuje neprávosť otcov na deťoch až do tretieho a štvrtého pokolenia. Odpusť, prosím, neprávosť tohto ľudu podľa veľkosti svojho milosrdenstva, ako si odpúšťal tomuto ľudu od Egypta až doteraz.

> And the Lord said, I have pardoned according to thy word: But as truly as I live, all the earth shall be filled with the glory of the Lord.

> A Hospodin povedal: Odpustil som podľa tvojho slova; ale ako že žijem, celá zem bude naplnená slávou Hospodina.

> Because all those men which have seen my glory, and my miracles, which I did in Egypt and in the wilderness, and have tempted me now these ten times, and have not hearkened to my voice; Surely they shall not see the land which I sware unto their fathers, neither shall any of them that provoked me see it: But my servant Caleb, because he had another spirit with him, and hath followed me fully, him will I bring into the land whereinto he went; and his seed shall possess it. (Now the Amalekites and the Canaanites dwelt in the valley.) Tomorrow turn you, and get you into the wilderness by the way of the Red sea.

> Pretože všetci tí mužovia, ktorí videli moju slávu a moje zázraky, ktoré som učinil v Egypte a na púšti, a už týchto desať ráz ma pokúšali a nepočúvali môj hlas, iste neuvidia krajinu, ktorú som prisahal ich otcom, ani ju neuvidí nijaký z tých, ktorí ma popudzovali. Ale môj služobník Káleb, pretože bol s ním iný duch a nasledoval ma úplne, toho uvediem do krajiny, do ktorej vošiel, a jeho potomstvo ju zaujme. (A Amalechiti a Kanaánci bývali v údolí.) Zajtra sa obráťte a odíďte na púšť cestou k Červenému moru.

> And the Lord spake unto Moses and unto Aaron, saying, How long shall I bear with this evil congregation, which murmur against me? I have heard the murmurings of the children of Israel, which they murmur against me. Say unto them, As truly as I live, saith the Lord, as ye have spoken in mine ears, so will I do to you: Your carcases shall fall in this wilderness; and all that were numbered of you, according to your whole number, from twenty years old and upward, which have murmured against me, Doubtless ye shall not come into the land, concerning which I sware to make you dwell therein, save Caleb the son of Jephunneh, and Joshua the son of Nun. But your little ones, which ye said should be a prey, them will I bring in, and they shall know the land which ye have despised. But as for you, your carcases, they shall fall in this wilderness. And your children shall wander in the wilderness forty years, and bear your whoredoms, until your carcases be wasted in the wilderness. After the number of the days in which ye searched the land, even forty days, each day for a year, shall ye bear your iniquities, even forty years, and ye shall know my breach of promise.

> A Hospodin hovoril Mojžišovi a Áronovi takto: Dokedy mám znášať toto zlé zhromaždenie, ktoré reptá proti mne? Počul som reptania synov Izraela, ktorými reptajú proti mne. Povedz im: Akože žijem, hovorí Hospodin, ako ste hovorili do mojich uší, tak vám učiním: Vaše mŕtve telá padnú na tejto púšti; všetci, ktorí ste boli spočítaní podľa celého svojho počtu, od dvadsaťročných a vyššie, ktorí ste reptali proti mne, iste nevojdete do krajiny, o ktorej som s prísahou povedal, že vás v nej usadím, okrem Káleba, syna Jefunneho, a Jozuu, syna Núnovho. Ale vaše maličké, o ktorých ste hovorili, že budú korisťou, tie vovediem dnu a spoznajú krajinu, ktorou ste pohŕdli. Ale čo sa vás týka, vaše mŕtve telá padnú na tejto púšti. A vaši synovia budú blúdiť po púšti štyridsať rokov a ponesú vaše smilstvá, dokiaľ vaše mŕtve telá nebudú zničené na púšti. Podľa počtu dní, v ktorých ste skúmali krajinu, totiž štyridsať dní, za každý deň rok, budete niesť svoje neprávosti, štyridsať rokov, a poznáte moje odvrátenie sa od vás.

> I the Lord have said, I will surely do it unto all this evil congregation, that are gathered together against me: in this wilderness they shall be consumed, and there they shall die. And the men, which Moses sent to search the land, who returned, and made all the congregation to murmur against him, by bringing up a slander upon the land, Even those men that did bring up the evil report upon the land, died by the plague before the Lord.

> Ja, Hospodin, som povedal: istotne to vykonám celému tomuto zlému zhromaždeniu, ktoré sa zhromaždilo proti mne; na tejto púšti budú zahladení a tam pomrú. A muži, ktorých Mojžiš poslal preskúmať krajinu, ktorí sa vrátili a popudili celé zhromaždenie, aby reptalo proti nemu, tým, že rozšírili o krajine zlú povesť, Áno, tí muži, ktorí rozšírili zlú zvesť o krajine, zomreli na ranu pred Hospodinom.

> But Joshua the son of Nun, and Caleb the son of Jephunneh, which were of the men that went to search the land, lived still. Numbers 14:1–38.

> Ale Jozua, syn Núnov, a Káleb, syn Jefunneho, z mužov, ktorí šli preskúmať krajinu, ostali nažive. 4. Mojžišova 14,1–38.

We will continue these thoughts in the next article.

V nasledujúcom článku budeme v týchto úvahách pokračovať.

Back to Articles