Article

# Elijah - Number Four

Eliáš – číslo štyri

Slavery

Otroctvo

Author

Jeff Pippenger

Published

October 1, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Elijah’s witness begins when he identifies that there would be no rain, except at his word for three and a half years.

Eliášovo svedectvo sa začína, keď oznamuje, že tri a pol roka nebude dážď, iba na jeho slovo.

> And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 17:1.

> A Eliáš Tišbijský, ktorý bol z obyvateľov Gileáda, povedal Achabovi: Ako žije Hospodin, Boh Izraela, pred ktorým stojím, nebude po tieto roky ani rosy ani dažďa, iba na moje slovo. 1. kráľov 17,1.

Those three and a half years represent the history of Thyatira from 538 until 1798. In 1798, at the end of the period of drought Elijah summons Ahab to Carmel. The first angels’ message announced the hour of God’s judgment on October 22, 1844. The first angel’s message was the command to Ahab to call all of Israel to Carmel.

Tých tri a pol roka predstavujú dejiny Thyatíry od roku 538 do roku 1798. V roku 1798, na konci obdobia sucha, Eliáš zvoláva Achaba na Karmel. Posolstvo prvého anjela oznámilo hodinu Božieho súdu 22. októbra 1844. Posolstvo prvého anjela bolo príkazom Achabovi, aby zvolal celý Izrael na Karmel.

> And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim. Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. So Ahab sent unto all the children of Israel, and gathered the prophets together unto mount Carmel. And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. 1 Kings 18:17–21.

> A stalo sa, keď Achab uvidel Eliáša, že mu Achab povedal: Či si to ty, ktorý znepokojuješ Izrael? A on odpovedal: Ja som neznepokojoval Izrael, ale ty a dom tvojho otca tým, že ste opustili prikázania Hospodinove a nasledoval si Bálov. Preto teraz pošli a zhromaždi ku mne celý Izrael na vrch Karmel, aj štyristo päťdesiat prorokov Bála a štyristo prorokov hájov, ktorí jedia pri stole Jezábeľinom. A tak Achab poslal ku všetkým synom Izraelovým a zhromaždil prorokov na vrch Karmel. Vtedy pristúpil Eliáš ku všetkému ľudu a povedal: Dokedy budete krívať na obe strany? Ak je Hospodin Bohom, nasledujte ho; ak však Bál, nasledujte jeho. Ale ľud mu neodpovedal ani slova. 1. Kráľov 18,17–21.

All Israel was gathered to Carmel in the time of Elijah, which in turn represented William Miller’s history when the three churches of Revelation chapter three were gathered together. The church that had initially fled into the wilderness in 538 to escape the persecution of Jezebel, as represented by the church of Thyatira, came out of the wilderness as the generation that was to be confronted with the message of Elijah, represented by William Miller. The earth beast then opened its mouth and swallowed up the flood of persecution that had been sent against her for twelve hundred and sixty years.

Celý Izrael sa zhromaždil na Karmeli v čase Eliáša, čo zasa predstavovalo dejiny Williama Millera, keď sa zišli tri cirkvi zo zjavenia, tretej kapitoly. Cirkev, ktorá na začiatku utiekla na púšť v roku 538, aby unikla Jezábelinmu prenasledovaniu, ako ju predstavuje cirkev Tyatír, vyšla z púšte ako generácia, ktorá mala byť postavená tvárou v tvár Eliášovmu posolstvu, predstavovanému Williamom Millerom. Zemská šelma potom otvorila svoje ústa a pohltila záplavu prenasledovania, ktorá bola proti nej vyslaná počas tisíc dvestošesťdesiatich rokov.

> And the earth helped the woman, and the earth opened her mouth, and swallowed up the flood which the dragon cast out of his mouth. Revelation 12:16.

> A zem pomohla žene a zem otvorila svoje ústa a pohltila rieku, ktorú drak vyvrhol zo svojich úst. Zjavenie 12:16.

In prophecy the “speaking of a nation” is the action of its legislative and judicial authorities, and in 1789 the United States established the divine document that is the Constitution of the United States, thus protecting the rights and freedom necessary to provide protection from the persecution of both the kings of Europe and the apostate Catholic church.

V proroctve „hovorenie národa“ znamená konanie jeho zákonodarných a súdnych orgánov a roku 1789 Spojené štáty ustanovili božský dokument, ktorým je Ústava Spojených štátov, čím chránili práva a slobodu nevyhnutné na zabezpečenie ochrany pred prenasledovaním zo strany európskych kráľov i odpadlíckej katolíckej cirkvi.

> “The speaking of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” The Great Controversy, 443.

> „Prehovorenie národa je činom jeho zákonodarných a súdnych orgánov.“ Veľký spor, 443.

In 1789, just before the beginning of the United States’ prophetic role as the sixth kingdom of Bible prophecy began, it spake as a Lamb, but at the Sunday law it will speak as a dragon.

V roku 1789, tesne pred začiatkom prorockej úlohy Spojených štátov ako šiesteho kráľovstva biblického proroctva, hovorili ako Baránok, no pri nedeľnom zákone budú hovoriť ako drak.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> A videl som inú šelmu vystupovať zo zeme; mala dva rohy ako baránok, ale hovorila ako drak. Zjavenie 13:11.

The beginning and ending of the earth beast are marked by its speaking. In 1798, Ahab calls all of Israel to Mount Carmel where Elijah is going to set forth a test to prove to those watching whether the God of the Hebrews or the god of Jezebel is the true God. Jezebel had four hundred and fifty prophets of Baal and four hundred prophets of the grove. The false god Baal was a male deity and the false god Ashtaroth was a female deity.

Začiatok i koniec šelmy zeme sú označené jej hovorením. V roku 1798 Achab zvoláva celý Izrael na vrch Karmel, kde má Eliáš predložiť skúšku, aby tým, ktorí sa dívajú, dokázal, či pravým Bohom je Boh Hebrejov alebo boh Jezábel. Jezábel mala štyristo päťdesiat prorokov Bála a štyristo prorokov hája. Falošný boh Bál bol mužským božstvom a falošná bohyňa Aštarót bola ženským božstvom.

Those two classes of false prophets represent the combination of church and state, for in prophecy when a man and woman are represented together, the woman represents a church and the man the state. Elijah was outnumbered eight hundred and fifty to one as he confronted the unholy combination of church and state, as represented by the female and male false deities and also by the marriage of Ahab and Jezebel. Ahab and Jezebel’s illustration of church and state represent the corruption of the horn of Republicanism and Baal and Ashtaroth represent the corruption of the Protestant horn.

Tieto dve skupiny falošných prorokov predstavujú spojenie cirkvi a štátu, lebo v proroctve, keď sú spolu zobrazení muž a žena, žena predstavuje cirkev a muž štát. Eliáš stál v pomere osemsto päťdesiat ku jednému proti bezbožnému spojeniu cirkvi a štátu, ako ho predstavovali ženské a mužské falošné božstvá a tiež manželstvo Achaba a Jezábeľ. Znázornenie cirkvi a štátu v Achabovi a Jezábeľ predstavuje skazenosť rohu republikanizmu a Baal a Aštarót predstavujú skazenosť protestantského rohu.

The issue was Elijah’s protest against the corrupt religion represented by Thyatira in Revelation chapter two. Elijah represented a Protestant, for the only definition of Protestant is someone who protests against Rome. Elijah’s protest represents a protest against the combination of church and state that is accomplished by the unholy alliance between a corrupted state with a corrupted church.

Predmetom bolo Eliášovo protestovanie proti skazenému náboženstvu, ktoré predstavuje Tyatira v druhej kapitole Zjavenia. Eliáš predstavoval protestanta, lebo jediná definícia protestanta je človek, ktorý protestuje proti Rímu. Eliášov protest predstavuje protest proti spojeniu cirkvi a štátu, ktoré sa uskutočňuje bezbožným spojenectvom medzi skazeným štátom a skazenou cirkvou.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. And I gave her space to repent of her fornication; and she repented not. Behold, I will cast her into a bed, and them that commit adultery with her into great tribulation, except they repent of their deeds. Revelation 2:20–22.

> Ale mám niečo proti tebe: že trpíš ženu Jezábel, ktorá sama seba nazýva prorokyňou, aby učila a zvádzala mojich služobníkov smilniť a jesť modlám obetované veci. A dal som jej čas, aby činila pokánie zo svojho smilstva, ale neučinila pokánie. Hľa, uvrhnem ju na lôžko a tých, čo s ňou cudzoložia, do veľkého súženia, ak nebudú činiť pokánie zo svojich skutkov. Zjavenie 2:20–22.

Eating represents the message you accept, and a message that is sacrificed to idols represents the doctrines of Catholicism, the very symbol of the abominable worship of idols. God’s people in the Dark Ages had come to accept many of the pagan doctrines of Catholicism, and especially the worship of the sun.

Jedenie predstavuje posolstvo, ktoré prijímate, a posolstvo obetované modlám predstavuje náuky katolicizmu, samotný symbol ohavného modloslužobníctva. Boží ľud v temnom stredoveku prijal mnohé pohanské náuky katolicizmu, a zvlášť uctievanie slnka.

Fornication is an unlawful relationship and prophetically represents the very essence of what the Constitution prohibits; the combination of church and state. Ahab was in an unlawful relationship with Jezebel, for as a king of Israel he was not to marry a heathen princess. Jesus identified John the Baptist as Elijah, and John also confronted the same unholy relationship when he rebuked Herod for marrying Herodias, his brother’s wife.

Smilstvo je nezákonný vzťah a prorocky predstavuje samu podstatu toho, čo Ústava zakazuje; spojenie cirkvi a štátu. Achab bol v nezákonnom vzťahu s Jezábeľou, lebo ako kráľ Izraela si nemal vziať pohanskú princeznú. Ježiš označil Jána Krstiteľa za Eliáša a aj Ján sa postavil proti tomu istému nesvätému vzťahu, keď karhal Herodesa za to, že si vzal Herodiadu, manželku svojho brata.

> For Herod had laid hold on John, and bound him, and put him in prison for Herodias’ sake, his brother Philip’s wife. For John said unto him, It is not lawful for thee to have her. Matthew 14:3, 4.

> Lebo Herodes dal Jána chytiť, spútať a uvrhnúť do väzenia pre Herodiadu, manželku svojho brata Filipa. Ján mu totiž hovoril: Nie je ti dovolené mať ju. Matúš 14, 3. 4.

Elijah’s confrontation with Ahab and Jezebel prefigured John’s confrontation with Herod and Herodias for both relationships represented an unlawful relationship of church and state. Together they represent the Elijah message of the one hundred and forty-four thousand who confronts the papacy (Jezebel & Herodias), the ten kings that represent the United Nations (Ahab & Herod) and the United States that represents the false prophet (the false prophets of Carmel and Salome, Herodias’ daughter).

Eliášovo stretnutie s Achabom a Jezábeľ predznamenávalo Jánovo stretnutie s Herodesom a Herodiadou, lebo oba tieto vzťahy predstavovali nezákonný vzťah cirkvi a štátu. Spoločne predstavujú Eliášovo posolstvo stoštyridsaťštyritisíc, ktoré sa stavia proti pápežstvu (Jezábeľ a Herodiada), desiatim kráľom, ktorí predstavujú Organizáciu Spojených národov (Achab a Herodes), a Spojeným štátom, ktoré predstavujú falošného proroka (falošní proroci Karmelu a Salome, dcéra Herodiady).

The prophetic setting at Carmel includes the defense by Elijah of the Constitution of the United States, which enshrines the principle of the separation of church and state.

Prorocké dianie na Karmeli zahŕňa Eliášovu obranu Ústavy Spojených štátov, ktorá zakotvuje zásadu oddelenia cirkvi od štátu.

> And it came to pass, when Ahab saw Elijah, that Ahab said unto him, Art thou he that troubleth Israel? And he answered, I have not troubled Israel; but thou, and thy father’s house, in that ye have forsaken the commandments of the Lord, and thou hast followed Baalim. 1 Kings 18:17, 18.

> A stalo sa, keď Achab uvidel Eliáša, že mu povedal: Či si to ty, ktorý uvádzaš Izrael do zmätku? A on odpovedal: Nie ja som uviedol Izrael do zmätku, ale ty a dom tvojho otca, tým, že ste opustili prikázania Hospodina a nasledoval si Bálov. 1. Kráľov 18:17, 18.

The Constitution established that the two horns of Republicanism and Protestantism would always stay separate from each other. But Revelation identifies that when the United States ultimately speaks as a dragon, it will do so when the apostate churches of the United States take control and combine with the apostate government.

Ústava stanovila, že dva rohy republikanizmu a protestantizmu zostanú navždy oddelené jeden od druhého. Zjavenie však označuje, že keď Spojené štáty napokon prehovoria ako drak, urobia tak vtedy, keď odpadlícke cirkvi Spojených štátov prevezmú kontrolu a spoja sa s odpadlíckou vládou.

> “But what is the ‘image to the beast’? and how is it to be formed? The image is made by the two-horned beast, and is an image to the beast. It is also called an image of the beast. Then to learn what the image is like and how it is to be formed we must study the characteristics of the beast itself—the papacy.

> „Čo je však ‚obraz šelmy‘? A ako má byť vytvorený? Obraz vytvára šelma s dvoma rohmi a je obrazom šelmy. Nazýva sa aj obrazom šelmy. Aby sme teda poznali, aký je tento obraz a ako má byť vytvorený, musíme skúmať charakteristické znaky samej šelmy — pápežstva.

> “When the early church became corrupted by departing from the simplicity of the gospel and accepting heathen rites and customs, she lost the Spirit and power of God; and in order to control the consciences of the people, she sought the support of the secular power. The result was the papacy, a church that controlled the power of the state and employed it to further her own ends, especially for the punishment of ‘heresy.’ In order for the United States to form an image of the beast, the religious power must so control the civil government that the authority of the state will also be employed by the church to accomplish her own ends.” The Great Controversy, 443.

> „Keď sa raná cirkev skazila tým, že sa odchýlila od prostoty evanjelia a prijala pohanské obrady a zvyky, stratila Ducha a moc Božiu; a aby ovládala svedomie ľudí, hľadala oporu u svetskej moci. Výsledkom bolo pápežstvo, cirkev, ktorá ovládala moc štátu a používala ju na presadzovanie svojich vlastných cieľov, najmä na trestanie ‚kacírstva‘. Aby Spojené štáty vytvorili obraz šelmy, náboženská moc musí natoľko ovládnuť občiansku vládu, že cirkev bude môcť autoritu štátu použiť aj na uskutočňovanie svojich vlastných cieľov.“ The Great Controversy, 443.

Elijah at Mount Carmel represented the work of the Millerites, and the Millerites were established as the true prophet in contrast with those that had recently come out from under the influence of Catholicism, but chose through their rejection of the light of the first angel to return to Rome. Thus, the second angel’s message in the spring of 1844 consisted of identifying the Protestant denominations as daughters of Babylon, and the Millerites as the genuine Protestant horn.

Eliáš na vrchu Karmel predstavoval dielo milleritov a milleriti boli ustanovení za pravého proroka v protiklade k tým, ktorí len nedávno vyšli spod vplyvu katolicizmu, no svojím odmietnutím svetla prvého anjela sa rozhodli vrátiť do Ríma. Tak teda posolstvo druhého anjela na jar roku 1844 spočívalo v tom, že protestantské denominácie boli označené za dcéry Babylonu a milleriti za pravý protestantský roh.

When God brought ancient Israel out of the slavery of Egypt and through the waters of the Red Sea, He initiated a progressive testing process that began with the test of the heavenly manna.

Keď Boh vyviedol staroveký Izrael z egyptského otroctva a previedol ho vodami Červeného mora, začal postupný proces skúšania, ktorý sa začal skúškou nebeskej many.

> “Upon us is shining the accumulated light of past ages. The record of Israel’s forgetfulness has been preserved for our enlightenment. In this age God has set His hand to gather unto Himself a people from every nation, kindred, and tongue. In the advent movement He has wrought for His heritage, even as He wrought for the Israelites in leading them from Egypt. In the great disappointment of 1844 the faith of His people was tested as was that of the Hebrews at the Red Sea.” Testimonies, volume 8, 115, 116.

> „Na nás žiari nahromadené svetlo minulých vekov. Záznam o zabúdaní Izraela bol zachovaný na naše poučenie. V tomto veku Boh priložil svoju ruku k tomu, aby si zhromaždil ľud z každého národa, pokolenia a jazyka. V adventnom hnutí pôsobil pre svoje dedičstvo, tak ako pôsobil pre Izraelitov, keď ich vyvádzal z Egypta. Vo veľkom sklamaní roku 1844 bola viera Jeho ľudu skúšaná tak, ako bola skúšaná viera Hebrejov pri Červenom mori.“ Testimonies, zväzok 8, 115, 116.

The disappointment of October 22, 1844, led to the understanding of the heavenly sanctuary, which then presented the test of the Sabbath just as the test of the manna became the first of a series of ten tests for ancient Israel.

Sklamanie z 22. októbra 1844 viedlo k pochopeniu nebeskej svätyne, ktoré potom predložilo skúšku soboty tak, ako sa skúška s mannou stala prvou zo série desiatich skúšok pre staroveký Izrael.

> “The Lord gave me the following view in 1847, while the brethren were assembled on the Sabbath, at Topsham, Maine.

> „Pán mi dal nasledujúce videnie v roku 1847, keď boli bratia zhromaždení v sobotu v Topshame, Maine.

> “We felt an unusual spirit of prayer. And as we prayed the Holy Ghost fell upon us. We were very happy. Soon I was lost to earthly things and was wrapped in a vision of God’s glory. I saw an angel flying swiftly to me. He quickly carried me from the earth to the Holy City. In the city I saw a temple, which I entered. I passed through a door before I came to the first veil. This veil was raised, and I passed into the holy place. Here I saw the altar of incense, the candlestick with seven lamps, and the table on which was the shewbread. After viewing the glory of the holy, Jesus raised the second veil and I passed into the holy of holies.

> „Cítili sme nezvyčajného ducha modlitby. A keď sme sa modlili, zostúpil na nás Duch Svätý. Boli sme veľmi šťastní. Onedlho som sa odtrhol od pozemských vecí a bol som zahalený do videnia Božej slávy. Videl som anjela, ako ku mne rýchlo letí. Rýchlo ma odniesol zo zeme do Svätého mesta. V meste som uvidel chrám, do ktorého som vošiel. Prešiel som dverami skôr, ako som prišiel k prvej opone. Táto opona bola zdvihnutá a vošiel som do svätyne. Tam som videl oltár kadidla, svietnik so siedmimi lampami a stôl, na ktorom boli predkladné chleby. Keď som uzrel slávu svätyne, Ježiš zdvihol druhú oponu a ja som vošiel do svätyne svätých.

> “In the holiest I saw an ark; on the top and sides of it was purest gold. On each end of the ark was a lovely cherub, with its wings spread out over it. Their faces were turned toward each other, and they looked downward. Between the angels was a golden censer. Above the ark, where the angels stood, was an exceeding bright glory, that appeared like a throne where God dwelt. Jesus stood by the ark, and as the saints’ prayers came up to Him, the incense in the censer would smoke, and He would offer up their prayers with the smoke of the incense to His Father. In the ark was the golden pot of manna, Aaron’s rod that budded, and the tables of stone which folded together like a book. Jesus opened them, and I saw the Ten Commandments written on them with the finger of God. On one table were four, and on the other six. The four on the first table shone brighter than the other six. But the fourth, the Sabbath commandment, shone above them all; for the Sabbath was set apart to be kept in honor of God’s holy name. The holy Sabbath looked glorious—a halo of glory was all around it. I saw that the Sabbath commandment was not nailed to the cross. If it was, the other nine commandments were; and we are at liberty to break them all, as well as to break the fourth. I saw that God had not changed the Sabbath, for He never changes. But the pope had changed it from the seventh to the first day of the week; for he was to change times and laws.” Early Writings, 32.

> „Vo Svätyni svätých som videla archu; na jej vrchu i po bokoch bolo najčistejšie zlato. Na každom konci archy bol nádherný cherub s rozprestretými krídlami nad ňou. Ich tváre boli obrátené jedna k druhej a hľadeli nadol. Medzi anjelmi bola zlatá kadidelnica. Nad archou, kde stáli anjeli, bola nesmierne jasná sláva, ktorá vyzerala ako trón, na ktorom prebýval Boh. Ježiš stál pri arche, a keď k Nemu vystupovali modlitby svätých, kadidlo v kadidelnici dymilo a On obetoval ich modlitby so dymom kadidla svojmu Otcovi. V arche bola zlatá nádoba s mannou, Áronova palica, ktorá vypučala, a kamenné dosky, ktoré sa zatvárali spolu ako kniha. Ježiš ich otvoril a ja som videla Desať prikázaní napísaných na nich Božím prstom. Na jednej doske boli štyri a na druhej šesť. Tie štyri na prvej doske žiarili jasnejšie než ostatných šesť. No štvrté, prikázanie o sobote, žiarilo nad nimi všetkými; lebo sobota bola oddelená, aby sa zachovávala na počesť svätého Božieho mena. Svätá sobota vyzerala slávne — bola celá obklopená žiarivou žiarou. Videla som, že prikázanie o sobote nebolo pribité na kríž. Ak by bolo, potom by bolo aj ostatných deväť prikázaní; a my by sme mali voľnosť prestupovať všetky, rovnako ako prestupovať štvrté. Videla som, že Boh sobotu nezmenil, lebo On sa nikdy nemení. Ale pápež ju zmenil zo siedmeho na prvý deň týždňa; lebo on mal zmeniť časy a zákon.“ Early Writings, 32.

When the Protestants came out of the Dark Ages in 1798 and the book of Daniel was unsealed, the sixth kingdom of Bible prophecy, the two-horned earth beast of Revelation thirteen began its march through prophetic history. Protestantism was founded upon the sacred document called the Holy Bible and Republicanism was founded upon the sacred document called the Constitution. God had brought His church in the wilderness out of the Dark Ages, but just as with ancient Israel during the Egyptian period of slavery the Sabbath commandment had been forgotten. As Israel crossed the Red Sea on its way to the giving of the law at Sinai, modern Israel crossed the Atlantic on its way to October 22, 1844, where the law would once again be revealed. The Lord was once again raising up a people who would be the depositaries of His law, the depositaries of His prophetic revelations and who would carry the mantle of Protestantism. Ancient Israel was given the two tables of the Ten Commandments as the symbol of their work to be the depositaries of His law, and modern Israel was given the two tables of Habakkuk as the symbol of their work as depositaries of His prophetic Word.

Keď protestanti v roku 1798 vyšli z temného stredoveku a kniha Daniel bola odpečatená, šieste kráľovstvo biblického proroctva, dvojrohá šelma zo zeme zo zjavenia trinástej kapitoly, začalo svoj pochod prorockými dejinami. Protestantizmus bol založený na posvätnej listine nazývanej Svätá Biblia a republikánstvo bolo založené na posvätnej listine nazývanej Ústava. Boh vyviedol svoju cirkev na púšti z temného stredoveku, ale tak ako v prípade starovekého Izraela počas egyptského obdobia otroctva, aj prikázanie o sobote bolo zabudnuté. Ako Izrael prešiel cez Červené more na ceste k vydaniu zákona na Sinaji, tak moderný Izrael prešiel cez Atlantik na ceste k 22. októbru 1844, kde mal byť zákon opäť zjavený. Pán opäť vzbudzoval ľud, ktorý mal byť správcom Jeho zákona, správcom Jeho prorockých zjavení a ktorý mal niesť plášť protestantizmu. Starovekému Izraelu boli dané dve dosky Desatora ako symbol ich diela byť správcami Jeho zákona a modernému Izraelu boli dané dve tabuľky Abakuka ako symbol ich diela správcov Jeho prorockého Slova.

Modern Israel was to carry both sets of two tables as it presented the third angel’s message to the world, which is the message proclaimed by those who carry the mantle of Protestantism. The Protestantism that came out of the Dark Ages was then incomplete as was ancient Israel as they crossed through the Red Sea. Protestantism had professed the motto of the Bible and the Bible alone, but had an incomplete understanding of God’s Word through centuries of eating the pagan doctrines of Roman Catholicism (things sacrificed unto idols). God designed that a true Protestant would represent the entire Word of God as symbolized by the “law and the prophets,” the two sets of two tables that represent both the work of God’s people and God’s character. The work of the first angel was to produce a genuine Protestant people that would be both the depositaries of His law and of his prophetic Word.

Moderný Izrael mal niesť obe dvojice dvoch dosiek, keď svetu predkladal posolstvo tretieho anjela, ktoré je posolstvom ohlasovaným tými, čo nesú plášť protestantizmu. Protestantizmus, ktorý vyšiel z temného stredoveku, bol vtedy neúplný, tak ako bol neúplný aj staroveký Izrael, keď prechádzal cez Červené more. Protestantizmus vyznával zásadu Biblia a jedine Biblia, no pre stáročia prijímania pohanských náuk rímskeho katolicizmu (vecí obetovaných modlám) mal neúplné porozumenie Božiemu slovu. Boh zamýšľal, aby pravý protestant predstavoval celé Božie slovo, ako ho symbolizujú „zákon a proroci“, dve dvojice dvoch dosiek, ktoré predstavujú tak dielo Božieho ľudu, ako aj Boží charakter. Úlohou prvého anjela bolo vytvoriť pravý protestantský ľud, ktorý by bol zároveň správcom Jeho zákona i Jeho prorockého Slova.

> “God has called His church in this day, as He called ancient Israel, to stand as a light in the earth. By the mighty cleaver of truth, the messages of the first, second, and third angels, He has separated them from the churches and from the world to bring them into a sacred nearness to Himself. He has made them the depositaries of His law and has committed to them the great truths of prophecy for this time. Like the holy oracles committed to ancient Israel, these are a sacred trust to be communicated to the world. The three angels of Revelation 14 represent the people who accept the light of God’s messages and go forth as His agents to sound the warning throughout the length and breadth of the earth.” Testimonies, volume 5, 455.

> „Boh povolal svoju cirkev v tomto čase, tak ako povolal staroveký Izrael, aby stála ako svetlo na zemi. Mocným sekom pravdy, posolstvami prvého, druhého a tretieho anjela, ich oddelil od cirkví a od sveta, aby ich priviedol do svätej blízkosti k sebe. Urobil ich správcami svojho zákona a zveril im veľké pravdy proroctva pre tento čas. Tak ako sväté výroky zverené starovekému Izraelu, aj tieto sú posvätnou dôverou, ktorá má byť oznámená svetu. Traja anjeli zo Zjavenia 14 predstavujú ľud, ktorý prijíma svetlo Božích posolstiev a vychádza ako Jeho nástroje, aby zaznel varovný hlas po celej dĺžke i šírke zeme.“ Testimonies, zväzok 5, 455.

The warning that is to be proclaimed by those who have been identified as the depositaries of the two sets of two tables is against receiving the mark of Catholicism. That protest is against the unlawful relationship of Ahab and Jezebel and was represented by Elijah on Mount Carmel. The giving of the two tables of stone at Mount Sinai typified the giving of Habakkuk’s two tables of cloth in the history of 1842 through 1849. Habakkuk’s two tables are the symbol of the covenant relationship between God and His Protestant people. To reject those tables would be the same as ancient Israel rejecting God’s law.

Varovanie, ktoré majú ohlasovať tí, čo boli označení za správcov dvoch súborov po dvoch doskách, je namierené proti prijatiu znamenia katolicizmu. Tento protest je namierený proti nezákonnému zväzku Achaba a Jezábeľ a bol znázornený Eliášom na vrchu Karmel. Odovzdanie dvoch kamenných dosiek na vrchu Sinaj bolo predobrazom odovzdania Habakukových dvoch plátených tabúľ v dejinách rokov 1842 až 1849. Habakukove dve tabule sú symbolom zmluvného vzťahu medzi Bohom a Jeho protestantským ľudom. Zavrhnuť tieto tabule by bolo to isté ako staroveký Izrael zavrhol Boží zákon.

The Millerites entered into the Most Holy Place and received the light of the Sabbath, but the testing process was yet unfinished. Simultaneously the horn of Republicanism was proceeding through the very same history. And both horns would reach a milestone in their march together in 1863.

Milleriti vošli do Svätyne svätých a prijali svetlo soboty, no proces skúšky ešte nebol ukončený. Súčasne roh republikanizmu postupoval práve tými istými dejinami. A oba rohy mali v roku 1863 dosiahnuť medzník na svojom spoločnom pochode.

Miller’s Elijah message produced a progressive purification process with the intended purpose of establishing the Protestant horn and in the identical history the Republican horn was involved with a progressive process of political development. Both horns are on the same earth beast, so they must travel in unison through the entire history of the earth beast.

Millerovo Eliášovo posolstvo vyvolalo postupný proces očisťovania s určeným cieľom ustanoviť protestantský roh a v totožných dejinách bol republikánsky roh zapojený do postupného procesu politického vývoja. Oba rohy sú na tej istej zemskej šelme, a preto musia postupovať v súlade počas celých dejín zemskej šelmy.

The first prophetic characteristic of the Republican horn of the earth beast was the action of speaking the Constitution into effect in 1789. In 1798, (the time of the end when the book of Daniel was unsealed), the earth beast would speak for the first time as the sixth kingdom of Bible prophecy. 1798 was the beginning of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy, and the speaking that occurred at the beginning of the earth beast’s history in 1798 would typify the last time the sixth kingdom would speak, and that time is represented as the voice of the dragon. When we consider the laws passed by the Republican horn in the United States in 1798, we should expect to see a typification of the laws that will be passed in conjunction with the Sunday law when the United States speaks as a dragon. As we consider the following four laws, ask yourself if the four laws passed in 1798 have the prophetic signature of Alpha and Omega?

Prvou prorockou charakteristikou republikánskeho rohu zemelnej šelmy bol čin uvedenia Ústavy do platnosti hovorením v roku 1789. V roku 1798 (v čase konca, keď bola kniha Daniel odpečatená) zemelná šelma po prvý raz prehovorila ako šieste kráľovstvo biblického proroctva. Rok 1798 bol začiatkom Spojených štátov ako šiesteho kráľovstva biblického proroctva a hovorenie, ku ktorému došlo na začiatku dejín zemskej šelmy v roku 1798, malo predznačovať posledný raz, keď šieste kráľovstvo prehovorí; a tento čas je predstavený ako hlas draka. Keď uvažujeme o zákonoch prijatých republikánskym rohom v Spojených štátoch v roku 1798, mali by sme očakávať, že uvidíme predobraz zákonov, ktoré budú prijaté v súvislosti s nedeľným zákonom, keď Spojené štáty prehovoria ako drak. Keď budeme uvažovať o nasledujúcich štyroch zákonoch, položte si otázku, či štyri zákony prijaté v roku 1798 nesú prorocký podpis Alfy a Omegy?

In 1798, the United States passed several significant laws known as the Alien and Sedition Acts. These acts were a series of four laws passed by the Federalist-controlled Congress and signed into law by President John Adams, the second president of the United States and former vice president of George Washington.

V roku 1798 Spojené štáty prijali niekoľko významných zákonov známych ako zákony o cudzincoch a poburovaní. Tieto zákony tvorila séria štyroch právnych predpisov, ktoré schválil Kongres ovládaný federalistami a podpísal prezident John Adams, druhý prezident Spojených štátov a bývalý viceprezident Georgea Washingtona.

The Naturalization Act: This law extended the residency requirement for immigrants to become U.S. citizens from 5 to 14 years. It was aimed primarily at curbing the influence of recent immigrants, who were often aligned with the opposition party, the Democratic-Republicans.

Zákon o naturalizácii: Tento zákon predĺžil požiadavku na dĺžku pobytu prisťahovalcov potrebnú na získanie občianstva Spojených štátov z 5 na 14 rokov. Bol zameraný predovšetkým na obmedzenie vplyvu nedávnych prisťahovalcov, ktorí boli často spriaznení s opozičnou stranou, demokratickými republikánmi.

The Alien Friends Act: This act authorized the president to deport non-citizens deemed to be a threat to the security of the United States during peacetime. It allowed the president to detain and deport any non-citizen he considered dangerous.

Zákon o cudzích priateľoch: Tento zákon oprávňoval prezidenta deportovať neobčanov, ktorí boli počas mieru považovaní za hrozbu pre bezpečnosť Spojených štátov. Umožňoval prezidentovi zadržať a deportovať každého neobčana, ktorého považoval za nebezpečného.

The Alien Enemies Act: This law provided for the apprehension, restraint, and deportation of citizens from countries at war with the United States. It was enacted as a precaution during the tense atmosphere of the late 1790s.

Zákon o nepriateľských cudzincoch: Tento zákon ustanovoval zadržanie, obmedzenie a deportáciu občanov krajín, ktoré boli vo vojne so Spojenými štátmi. Bol prijatý ako preventívne opatrenie v napätej atmosfére konca 90. rokov 18. storočia.

The Sedition Act: This is the most controversial of the Alien and Sedition Acts. It made it a criminal offense to publish “false, scandalous, and malicious” writings against the government or its officials, with the intent to defame them or bring them into disrepute. Critics saw this as a direct attack on freedom of speech and the press.

Zákon o poburovaní: Toto je najspornejší zo Zákonov o cudzincoch a poburovaní. Urobil zverejnenie „nepravdivých, škandalóznych a zlomyseľných“ písomností namierených proti vláde alebo jej úradníkom s úmyslom ohovoriť ich alebo priviesť ich do zlej povesti trestným činom. Kritici to považovali za priamy útok na slobodu slova a tlače.

The Alien and Sedition Acts were highly controversial and led to significant opposition from Democratic-Republicans, who believed these laws violated fundamental Constitutional rights and targeted their political party. They argued that the laws were an infringement on the First Amendment, which protects freedom of speech and the press. Eventually, these laws played a role in the election of 1800, when Thomas Jefferson and the Democratic-Republicans won the presidency and Congress, leading to the repeal of the Sedition Act.

Zákony o cudzincoch a poburovaní boli mimoriadne kontroverzné a vyvolali značný odpor zo strany demokraticko-republikánov, ktorí sa domnievali, že tieto zákony porušujú základné ústavné práva a sú namierené proti ich politickej strane. Tvrdili, že tieto zákony predstavujú porušenie Prvého dodatku, ktorý chráni slobodu prejavu a tlače. Napokon tieto zákony zohrali úlohu vo voľbách roku 1800, keď Thomas Jefferson a demokraticko-republikáni získali prezidentský úrad aj Kongres, čo viedlo k zrušeniu Zákona o poburovaní.

The Democratic-Republican party believed these laws violated the fundamental rights upheld by the Constitution, and they also believed the laws were targeting the opposing political party. It matters not that these laws were repealed or later expired, the Alpha and Omega illustrates the end with the beginning. In the history where these laws were enacted or “spoke” into law the Federalist party was opposed by a party called Democrat-Republicans. The evolution of the Democrat-Republican party ultimately produces the Republican party. A political party primarily coalesced together based upon an anti-slavery position.

Demokraticko-republikánska strana verila, že tieto zákony porušovali základné práva zaručené Ústavou, a tiež verila, že tieto zákony boli namierené proti opozičnej politickej strane. Nezáleží na tom, že tieto zákony boli zrušené alebo neskôr stratili platnosť; Alfa i Omega znázorňuje koniec počiatkom. V dejinách, v ktorých boli tieto zákony prijaté alebo „prehovorili“ do podoby zákona, stála proti federalistickej strane strana nazývaná demokraticko-republikáni. Vývoj demokraticko-republikánskej strany napokon vedie k vzniku Republikánskej strany. Politickej strany, ktorá sa primárne sformovala na základe protiotrokárskeho postoja.

The historians identify 1863 as the very center point of the civil war, a war which was premised upon the issue of slavery. 1863 is also a waymark for the new standard bearers of the Protestant horn, who then rejected the first time-prophecy given to Miller by angels (the prophecy of “seven times” from Leviticus twenty-six). Could it be a simple coincidence that the prophecy of the seven times just happens to be based upon the laws of slavery set forth in the previous chapter of Leviticus? The “curse” identified by the “seven times” was the promise that if the covenant laws of chapter twenty-five were to be disobeyed, Israel would then end its history by returning into the slavery it was taken out of when it began its journey at the Red Sea.

Historici označujú rok 1863 za samotný stredobod občianskej vojny, vojny, ktorá bola založená na otázke otroctva. Rok 1863 je zároveň medzníkom pre nových nositeľov zástavy protestantského rohu, ktorí potom odmietli prvé časové proroctvo dané Millerovi anjelmi (proroctvo o „siedmich časoch“ z 3. Mojžišovej dvadsiatej šiestej kapitoly). Môže to byť iba jednoduchá náhoda, že proroctvo o siedmich časoch je práve založené na zákonoch o otroctve uvedených v predchádzajúcej kapitole 3. Mojžišovej? „Kliatba“ označená výrazom „sedem časov“ bola zasľúbením, že ak budú porušené zmluvné zákony dvadsiatej piatej kapitoly, Izrael potom ukončí svoje dejiny návratom do otroctva, z ktorého bol vyvedený, keď začal svoju cestu pri Červenom mori.

From 1798 to 1863 the political party that was the Democratic–Republican party went through a series of purges or shakings. From 1798 onward, and especially from August 11, 1840 onward through 1863 the Millerite movement went through a series of purges and shakings.

Od roku 1798 do roku 1863 prechádzala politická strana, ktorou bola Demokraticko-republikánska strana, sériou očisťovaní alebo otrasov. Od roku 1798 ďalej, a zvlášť od 11. augusta 1840 až do roku 1863, prechádzalo milleritské hnutie sériou očisťovaní a otrasov.

The Democratic-Republican Party, which was one of the early political parties in the United States, did not directly transform into the modern Republican Party as it exists today. Instead, it underwent a series of changes and splits over time, ultimately leading to the formation of several different political parties before the emergence of the Republican Party.

Demokraticko-republikánska strana, ktorá bola jednou z raných politických strán v Spojených štátoch, sa priamo nepremenila na modernú Republikánsku stranu v podobe, v akej existuje dnes. Namiesto toho v priebehu času prešla radom zmien a rozkolov, čo napokon viedlo k vytvoreniu viacerých odlišných politických strán ešte pred vznikom Republikánskej strany.

The Democratic-Republican Party, often associated with Thomas Jefferson and James Madison, was founded in the late 18th century as a response to the Federalist Party. The Democratic-Republicans favored a strict interpretation of the Constitution, states’ rights, and agrarian interests.

Demokraticko-republikánska strana, často spájaná s Thomasom Jeffersonom a Jamesom Madisonom, bola založená koncom 18. storočia ako reakcia na Federalistickú stranu. Demokratickí republikáni uprednostňovali prísny výklad Ústavy, práva jednotlivých štátov a agrárne záujmy.

However, by the 1820s, the Democratic-Republican Party began to fracture along regional and ideological lines. The primary split occurred during the Era of Good Feelings (1817–1825), when there was a lack of strong opposition to James Monroe’s presidency. This period of political tranquility contributed to the decline of the Democratic-Republican Party. The party eventually split into several factions and evolved into the following political groups:

Do 20. rokov 19. storočia sa však Demokraticko-republikánska strana začala trieštiť podľa regionálnych a ideologických línií. K hlavnému rozkolu došlo počas Obdobia dobrej zhody (1817 – 1825), keď prezidentúre Jamesa Monroea chýbala silná opozícia. Toto obdobie politického pokoja prispelo k úpadku Demokraticko-republikánskej strany. Strana sa napokon rozštiepila na niekoľko frakcií a vyvinula sa do nasledujúcich politických zoskupení:

Democratic Party: The followers of Andrew Jackson, who became the seventh president in 1829, formed the Democratic Party. Jacksonian Democrats supported a strong executive branch, westward expansion, and a broader suffrage for white males.

Demokratická strana: Stúpenci Andrewa Jacksona, ktorý sa v roku 1829 stal siedmym prezidentom, vytvorili Demokratickú stranu. Jacksonovskí demokrati podporovali silnú výkonnú moc, expanziu na západ a širšie volebné právo pre bielych mužov.

National Republican Party: This party emerged as a response to Andrew Jackson’s presidency and later merged with other anti-Jackson factions to become the Whig Party. The National Republicans were generally more supportive of a strong federal government and economic development.

Národná republikánska strana: Táto strana vznikla ako reakcia na prezidentstvo Andrewa Jacksona a neskôr sa zlúčila s ďalšími protijacksonovskými frakciami, čím sa stala Whigovskou stranou. Národní republikáni vo všeobecnosti viac podporovali silnú federálnu vládu a hospodársky rozvoj.

Anti-Masonic Party: This was a short-lived political party that emerged in the 1820s, primarily in response to concerns about the influence of the secretive Masonic fraternity. It absorbed some former Democratic-Republicans.

Protimasonická strana: Bola to krátkodobá politická strana, ktorá vznikla v 20. rokoch 19. storočia, predovšetkým ako reakcia na obavy z vplyvu tajného slobodomurárskeho bratstva. Pohltila niektorých bývalých demokratických republikánov.

The Whig Party: Formed in the 1830s, the Whigs included former National Republicans, Anti-Masons, and other opposition groups. They were characterized by their opposition to Jacksonian policies, support for a strong federal government, and promotion of industrial and economic development.

Strana Whigov: Sformovaná v 30. rokoch 19. storočia, Strana Whigov zahŕňala bývalých národných republikánov, antimasonov a ďalšie opozičné skupiny. Vyznačovala sa odporom voči jacksonovským politikám, podporou silnej federálnej vlády a presadzovaním priemyselného a hospodárskeho rozvoja.

The modern Republican Party was founded in the 1850s as a direct response to the growing sectional tensions over slavery. It attracted former Whigs, anti-slavery Democrats, Free Soilers, and others who opposed the expansion of slavery into new territories. The first Republican presidential candidate, John C. Fremont, ran in the 1856 election, and the party’s first successful candidate, Abraham Lincoln, was elected in 1860. So, the Republican Party emerged separately from the Democratic-Republican tradition and had a distinct trajectory in American political history.

Moderná Republikánska strana bola založená v 50. rokoch 19. storočia ako priama odpoveď na rastúce sekčné napätie v otázke otroctva. Prilákala bývalých whigov, demokratov odporujúcich otroctvu, členov strany Free Soil a ďalších, ktorí vystupovali proti rozširovaniu otroctva na nové územia. Prvý republikánsky prezidentský kandidát John C. Fremont kandidoval vo voľbách roku 1856 a prvý úspešný kandidát strany Abraham Lincoln bol zvolený v roku 1860. Republikánska strana teda vznikla oddelene od demokraticko-republikánskej tradície a mala osobitný vývoj v amerických politických dejinách.

By 1860, the Republican party elected its first president. It was based upon a coalition of political parties that were opposed to slavery. In 1863 the Emancipation Proclamation “spoke” slavery out of existence. In 1863 the Republican horn, then represented by the Republican party “spoke” slavery out of existence, while the Protestant horn ceased to be a movement and became the Seventh-day Adventist church. The movement of the Millerites legally and officially ended in May of 1863, and in that year Moses’ oath, the prophecy of slavery was rejected. He that has an ear, let him hear.

Do roku 1860 Republikánska strana zvolila svojho prvého prezidenta. Bola založená na koalícii politických strán, ktoré boli proti otroctvu. V roku 1863 Vyhlásenie o emancipácii „prehovorilo“ otroctvo z existencie. V roku 1863 republikánsky roh, vtedy zastúpený Republikánskou stranou, „prehovoril“ otroctvo z existencie, zatiaľ čo protestantský roh prestal byť hnutím a stal sa Cirkvou adventistov siedmeho dňa. Hnutie milleritov sa právne a oficiálne skončilo v máji 1863 a v tom roku bola Mojžišova prísaha, proroctvo o otroctve, odmietnutá. Kto má uši, nech počuje.

At this point it might be informative to provide a brief overview of the “oath of Moses” as labelled by the prophet Daniel.

V tomto bode by mohlo byť poučné poskytnúť stručný prehľad o „Mojžišovej prísahe“, ako ju označil prorok Daniel.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. Daniel 9:11.

> Áno, celý Izrael prestúpil tvoj zákon a odvrátil sa, aby neposlúchal tvoj hlas; preto sa na nás vyliala kliatba i prísaha, ktorá je napísaná v zákone Mojžiša, služobníka Božieho, lebo sme zhrešili proti nemu. Daniel 9:11.

William Miller who was guided by Gabriel and other angels as he studied the Word of God, was first led to the “seven times” of Leviticus twenty-six. Miller’s testimony is that in his study of the Bible, he began in the book of Genesis and therefore he obviously came to Leviticus well before he reached the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight and verse fourteen. He exclusively used the Bible and a Cruden’s concordance.

William Miller, ktorý bol pri svojom štúdiu Božieho slova vedený Gabrielom a inými anjelmi, bol najprv privedený k „siedmim časom“ z tretej knihy Mojžišovej dvadsiatej šiestej kapitoly. Millerovo svedectvo znie, že pri svojom štúdiu Biblie začal v knihe Genezis, a preto sa zjavne dostal k tretej knihe Mojžišovej skôr, než dospel k dvetisíctristo večerom a ránam z Daniela, ôsmej kapitoly, štrnásteho verša. Používal výlučne Bibliu a Crudenovu konkordanciu.

Cruden’s concordance has no references to the Hebrew or Greek words that were thereafter translated into the English of the King James Bible. Miller considered the “context” of the passage he was studying to guide his understanding of a word or passage of Scripture. When it came to his understanding of the “seven times” it is very simple to see the context for the “seven times” of chapter twenty-six of Leviticus is chapter twenty-five.

Crudenova konkordancia neobsahuje odkazy na hebrejské ani grécke slová, ktoré boli následne preložené do angličtiny Biblie kráľa Jakuba. Miller pri svojom chápaní slova alebo biblického úseku prihliadal na „kontext“ pasáže, ktorú študoval. Pokiaľ ide o jeho chápanie „sedem časov“, je veľmi jednoduché vidieť, že kontextom pre „sedem časov“ v dvadsiatej šiestej kapitole 3. Mojžišovej je dvadsiata piata kapitola.

Chapter twenty-five outlines the resting of the land, the Jubilee and the rules of slavery. The rules of chapter twenty-five are part of “the law of Moses the servant of God” that produces a blessing if obeyed and a “curse” if disobeyed. In chapter twenty-six the curse of the “seven times” equates to twenty-five hundred and twenty years and is set forth in the obvious context of the rules of the land resting and the principles of slavery. In chapter twenty-six the punishment is called the “quarrel of my covenant.”

Dvadsiata piata kapitola načrtáva odpočívanie krajiny, jubilejný rok a pravidlá otroctva. Pravidlá dvadsiatej piatej kapitoly sú súčasťou „zákona Mojžiša, služobníka Božieho“, ktorý prináša požehnanie, ak sa poslúcha, a „kliatbu“, ak sa neposlúcha. V dvadsiatej šiestej kapitole sa kliatba „sedemnásobne“ rovná dvetisícpäťsto dvadsiatim rokom a je predložená v zjavnom kontexte pravidiel o odpočívaní krajiny a zásad otroctva. V dvadsiatej šiestej kapitole sa tento trest nazýva „spor mojej zmluvy“.

> Then will I also walk contrary unto you, and will punish you yet seven times for your sins. And I will bring a sword upon you, that shall avenge the quarrel of my covenant: and when ye are gathered together within your cities, I will send the pestilence among you; and ye shall be delivered into the hand of the enemy. Leviticus 26:24, 25.

> Potom aj ja budem kráčať proti vám a ešte sedemnásobne vás potrestám za vaše hriechy. A privediem na vás meč, ktorý pomstí porušenie mojej zmluvy; a keď sa zhromaždíte vo svojich mestách, pošlem medzi vás mor a budete vydaní do ruky nepriateľa. Levitikus 26:24, 25.

In context the “covenant” that God has a “quarrel” over would be the covenant previously cited in chapter twenty-five. The punishment of the seven times is called the “quarrel of” God’s “covenant” and the “curse” attached to it is that Israel would be “delivered into the hand of their” enemies, and once in the enemies’ land, (as Daniel was) Israel would become the slaves of their enemies.

V danom kontexte by „zmluva“, pre ktorú má Boh „spor“, bola zmluva už predtým uvedená v dvadsiatej piatej kapitole. Trest sedemnásobku sa nazýva „spor“ Božej „zmluvy“ a „kliatbou“ s ňou spojenou je, že Izrael bude „vydaný do ruky svojich“ nepriateľov; a keď sa raz ocitne v krajine nepriateľov, (ako Daniel) Izrael sa stane otrokmi svojich nepriateľov.

When Moses recorded Leviticus twenty-six ancient Israel had just been delivered from the slavery of Egypt and the principles of slavery represented in chapter twenty-five would bring either a blessing or a curse. Ancient Israel never practiced the rules of the Jubilee and ultimately both the northern and southern kingdoms were scattered for “seven times” in fulfillment of what Daniel called the “curse of Moses.”

Keď Mojžiš zaznamenal dvadsiatu šiestu kapitolu Levitika, staroveký Izrael bol práve vyslobodený z egyptského otroctva a zásady otroctva predstavené v dvadsiatej piatej kapitole mali priniesť buď požehnanie, alebo kliatbu. Staroveký Izrael nikdy neuplatňoval ustanovenia jubilejného roku a napokon boli severné i južné kráľovstvo rozptýlené na „sedem časov“ v naplnení toho, čo Daniel nazval „Mojžišovou kliatbou“.

The covenant relationship between God and Israel which had begun with their slavery in Egypt, ended with their slavery to Assyria and Babylon. The “seven times” against the northern kingdom ended in 1798, and “seven times” against the southern kingdom ended in 1844. The starting point for the two periods of seven times is marked in Isaiah chapter seven with a prophecy of sixty-five years that was proclaimed by Isaiah to king Ahaz of Judah in 742 BC.

Zmluvný vzťah medzi Bohom a Izraelom, ktorý sa začal ich otroctvom v Egypte, sa skončil ich otroctvom Asýrii a Babylonu. „Sedem časov“ proti severnému kráľovstvu sa skončilo v roku 1798 a „sedem časov“ proti južnému kráľovstvu sa skončilo v roku 1844. Východiskový bod pre obe obdobia siedmich časov je vyznačený v siedmej kapitole Izaiáša proroctvom o šesťdesiatich piatich rokoch, ktoré Izaiáš vyhlásil judskému kráľovi Achazovi v roku 742 pred Kr.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:8, 9.

> Lebo hlavou Sýrie je Damask a hlavou Damasku je Recín; a do šesťdesiatich piatich rokov bude Efrajim zlomený tak, že už nebude ľudom. A hlavou Efrajima je Samária a hlavou Samárie je syn Remaliášov. Ak nebudete veriť, veru neobstojíte. Izaiáš 7, 8. 9.

Isaiah had identified that “within” sixty-five years from the time when the prophecy was set forth in 742 BC, the northern kingdom would be broken. Nineteen years later in 723 BC the northern kingdom of Israel was taken into slavery by the king of Assyria and forty-six years later the king of Babylon took the southern kingdom of Judah into slavery in 677 BC. The prophecy of sixty-five years produces six historical waymarks. The first is 742 BC when the prediction is set forth. Nineteen years later in 723 BC, the northern kingdom was taken into slavery by the Assyrians. Forty-six years later in 677 BC the southern kingdom was taken into slavery by the Babylonians. The first twenty-five hundred and twenty years that began in 723 BC then ended in 1798. Then is 1844 the twenty-five hundred and twenty years that began in 677 BC concluded. From 1844, the prediction extended nineteen years to 1863 in order to complete the entire prophetic structure, for when the Alpha and Omega marked nineteen years to begin the prophetic structure there must be nineteen years to reach its end.

Izaiáš určil, že „do“ šesťdesiatich piatich rokov od času, keď bolo proroctvo predložené v roku 742 pred Kr., bude severné kráľovstvo zlomené. O devätnásť rokov neskôr, v roku 723 pred Kr., bolo severné izraelské kráľovstvo odvlečené do zajatia asýrskym kráľom, a o štyridsaťšesť rokov neskôr odviedol babylonský kráľ do zajatia južné judské kráľovstvo, v roku 677 pred Kr. Proroctvo o šesťdesiatich piatich rokoch vytvára šesť historických medzníkov. Prvým je rok 742 pred Kr., keď je predpoveď predložená. O devätnásť rokov neskôr, v roku 723 pred Kr., bolo severné kráľovstvo odvlečené do zajatia Asýrčanmi. O štyridsaťšesť rokov neskôr, v roku 677 pred Kr., bolo južné kráľovstvo odvlečené do zajatia Babylončanmi. Prvých dvetisícpäťstodvadsať rokov, ktoré sa začali v roku 723 pred Kr., sa potom skončili v roku 1798. Potom sa v roku 1844 dovŕšilo dvetisícpäťstodvadsať rokov, ktoré sa začali v roku 677 pred Kr. Od roku 1844 sa predpoveď rozšírila o devätnásť rokov do roku 1863, aby sa dokončila celá prorocká štruktúra, lebo keď Alfa a Omega vyznačili devätnásť rokov na začiatku prorockej štruktúry, muselo byť devätnásť rokov aj na dosiahnutie jej konca.

Ancient Israel was delivered from the slavery of Egypt and through disobedience both the northern and southern kingdoms were returned to slavery. The prophecies transcend from the prophetic history of ancient literal Israel to modern spiritual Israel and in so doing the theme of all the prophetic waymarks is slavery.

Staroveký Izrael bol vyslobodený z egyptského otroctva a pre neposlušnosť boli severné i južné kráľovstvo znovu vydané do otroctva. Proroctvá presahujú z prorockých dejín starovekého doslovného Izraela k novodobému duchovnému Izraelu, a tým sa témou všetkých prorockých medzníkov stáva otroctvo.

The prophecy in Isaiah seven was presented to the wicked king Ahaz by Isaiah in 742BC when an impending civil war between the north and south was being identified. The southern kingdom of Ahaz was the literal glorious land of ancient Israel. In 1798, the spiritual glorious land of Bible prophecy began to rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. When the seven times against the literal glorious land ended in 1844, there was, as in the history of king Ahaz an impending civil war. By 1844, the turmoil of political parties breaking apart and forming alliances had almost fully settled into two classes of political persuasions. In terms of slavery the Democrats were pro-slavery and the Republicans were anti-slavery. From 1798 to the beginning of the civil war in 1860 the process of developing two classes of political parties had been settled.

Proroctvo v siedmej kapitole Izaiáša predložil Izaiáš bezbožnému kráľovi Acházovi v roku 742 pred Kr., keď sa začala črtať hroziaca občianska vojna medzi severom a juhom. Južné kráľovstvo Acháza bolo doslovne slávnou krajinou starovekého Izraela. V roku 1798 začala duchovná slávna krajina biblického proroctva vládnuť ako šieste kráľovstvo biblického proroctva. Keď sa v roku 1844 skončilo sedemnásobné obdobie proti doslovnej slávnej krajine, existovala, podobne ako v dejinách kráľa Acháza, hroziaca občianska vojna. Do roku 1844 sa nepokoj spôsobený tým, že sa politické strany rozpadali a vytvárali spojenectvá, takmer úplne ustálil do dvoch tried politických presvedčení. Pokiaľ ide o otroctvo, demokrati boli za otroctvo a republikáni boli proti otroctvu. Od roku 1798 až do začiatku občianskej vojny v roku 1860 sa proces formovania dvoch tried politických strán ustálil.

Ahaz represented the literal glorious land and therefore typified the spiritual glorious land. The history of Ahaz typifies the prophetic history where the prophecy was proclaimed in 742 BC therefore typifies the history where the prophecy ended. In the beginning history the northern kingdom consisting of ten tribes had broken away from the other two tribes in protest against the divinely established government of the southern two tribes. The ten northern tribes had formed a confederacy with Syria, typifying the alliance between the southern confederacy and a power represented symbolically by Syria.

Achaz predstavoval doslovnú slávnu krajinu, a preto bol predobrazom duchovnej slávnej krajiny. Dejiny Achaza sú predobrazom prorockých dejín, v ktorých bolo proroctvo vyhlásené roku 742 pred Kr.; preto sú predobrazom dejín, v ktorých sa proroctvo skončilo. V počiatočných dejinách sa severné kráľovstvo pozostávajúce z desiatich kmeňov odtrhlo od ostatných dvoch kmeňov na protest proti Bohom ustanovenej vláde južných dvoch kmeňov. Desať severných kmeňov utvorilo spolok so Sýriou, čo je predobrazom spojenectva medzi južnou konfederáciou a mocnosťou symbolicky predstavovanou Sýriou.

This brief summary is identifying that the seven times of Leviticus twenty-six is a covenant promise that sets forth either a blessing for obedience or the “curse” of slavery for disobedience. The northern and southern kingdoms started together as one nation that was delivered out of slavery, only to be delivered back into slavery at their respective endings.

Toto stručné zhrnutie poukazuje na to, že sedem časov z 3. Mojžišovej dvadsiatej šiestej kapitoly je zmluvným zasľúbením, ktoré predkladá buď požehnanie za poslušnosť, alebo „kliatbu“ otroctva za neposlušnosť. Severné a južné kráľovstvo začali spoločne ako jeden národ, ktorý bol vyslobodený z otroctva, len aby bol pri svojich príslušných koncoch znovu vydaný do otroctva.

The sixty-five years at the ending of those prophecies of slavery concluded with spiritual Israel in the spiritual glorious land, at the very dead center of a civil war of the north against the south. The antagonists in the civil war was a kingdom that formed a confederacy and broke away from the divinely established government that was located in the opposing kingdom.

Šesťdesiatpäť rokov na konci týchto proroctiev o otroctve sa zavŕšilo tým, že duchovný Izrael sa nachádzal v duchovnej slávnej krajine, priamo v samom mŕtvom strede občianskej vojny severu proti juhu. Protivníkmi v tejto občianskej vojne bolo kráľovstvo, ktoré vytvorilo konfederáciu a odtrhlo sa od božsky ustanovenej vlády, sídliacej v protiľahlom kráľovstve.

From 1798 onward to the civil war, the horn of Republicanism was put through a process which produced two classes of political antagonists that represent two sides of the issues of slavery. The proslavery antagonists that sought to continue the practice of slavery lost the battle.

Od roku 1798 až po občiansku vojnu bol roh republikanizmu podrobený procesu, ktorý vytvoril dve triedy politických protivníkov predstavujúcich dve strany otázky otroctva. Protiotroctvu odporujúci protivníci, ktorí sa usilovali pokračovať v praktizovaní otroctva, prehrali tento zápas.

From 1798 onward to the civil war, the horn of Protestantism was put through a process which produced two classes of religious antagonists that represent two sides of the issues of slavery. The proslavery antagonists that sought to continue the original understanding of the prophecy of slavery lost the battle.

Od roku 1798 až po občiansku vojnu bol roh protestantizmu podrobený procesu, ktorý vytvoril dve skupiny náboženských protivníkov, predstavujúcich dve strany otázok otroctva. Protiotroctvu naklonení protivníci, ktorí sa usilovali zachovať pôvodné chápanie proroctva o otroctve, prehrali boj.

In 1863 the horn of Republicanism succeeded in rejecting the practice of slavery.

V roku 1863 roh republikánstva úspešne odmietol praktizovanie otroctva.

In 1863 the horn of Protestantism succeeded in rejecting the prophecy of slavery.

V roku 1863 sa rohu protestantizmu podarilo odmietnuť proroctvo o otroctve.

In doing so they rejected the work of Miller, the Elijah for his time. In so doing they also rejected “the oath of Moses,” the foundation stone for their time. Moses and Elijah were then rejected, only to return on September 11, 2001.

Tým odmietli dielo Millera, Eliáša pre jeho čas. Tým zároveň odmietli aj „Mojžišovu prísahu“, základný kameň pre ich čas. Mojžiš a Eliáš boli vtedy odmietnutí, len aby sa vrátili 11. septembra 2001.

Alpha and Omega, the wonderful linguist recorded His divine signature throughout the time prophecy of the “oath of Moses” that He himself proclaimed as Palmoni, the Wonderful Numberer. If ye will not believe, surely ye shall not be established.

Alfa a Omega, podivuhodný lingvista, zaznamenal svoj božský podpis v celej časovej prorockej predpovedi „Mojžišovej prísahy“, ktorú sám vyhlásil ako Palmoni, Podivuhodný Počtár. Ak neuveríte, veru neobstojíte.

Back to Articles