Article

# The Book of Daniel - Number Six

Kniha Daniel – číslo šesť

Jehoiakim

Jojakim

Author

Jeff Pippenger

Published

December 1, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The books of Daniel and Revelation are the same book, in the same sense that the Bible is one book, consisting of the Old Testament and the New Testament.

Knihy Daniel a Zjavenie sú tou istou knihou v tom istom zmysle, v akom je Biblia jednou knihou, pozostávajúcou zo Starého zákona a Nového zákona.

> “The history of the life, death, and resurrection of Jesus, as that of the Son of God, cannot be fully demonstrated without the evidence contained in the Old Testament. Christ is revealed in the Old Testament as clearly as in the New. The one testifies of a Saviour to come, while the other testifies of a Saviour that has come in the manner predicted by the prophets. In order to appreciate the plan of redemption, the Scripture of the Old Testament must be thoroughly understood. It is the glorified light from the prophetic past that brings out the life of Christ and the teachings of the New Testament with clearness and beauty. The miracles of Jesus are a proof of his divinity; but the strongest proofs that he is the world’s Redeemer are found in the prophecies of the Old Testament compared with the history of the New. Jesus said to the Jews ‘Search the Scriptures; for in them ye think ye have eternal life, and they are they which testify of me.’ At that time there was no other scripture in existence save that of the Old Testament; so the injunction of the Saviour is plain.” Spirit of Prophecy, volume 3, 211.

> „Dejiny života, smrti a vzkriesenia Ježiša ako Syna Božieho nemožno úplne doložiť bez svedectva obsiahnutého v Starej zmluve. Kristus je zjavený v Starej zmluve rovnako jasne ako v Novej. Jedna svedčí o Spasiteľovi, ktorý mal prísť, zatiaľ čo druhá svedčí o Spasiteľovi, ktorý prišiel spôsobom predpovedaným prorokmi. Aby bolo možné oceniť plán vykúpenia, Písmo Starej zmluvy musí byť dôkladne pochopené. Je to oslávené svetlo z prorockej minulosti, ktoré prináša život Krista a učenie Novej zmluvy v jasnosti a kráse. Zázraky Ježiša sú dôkazom jeho božstva; no najsilnejšie dôkazy, že je Vykupiteľom sveta, sa nachádzajú v proroctvách Starej zmluvy porovnaných s dejinami Novej. Ježiš povedal Židom: ‚Skúmajte Písma, lebo sa domnievate, že v nich máte večný život, a práve ony svedčia o mne.‘ V tom čase neexistovalo nijaké iné Písmo okrem Písma Starej zmluvy; preto je Spasiteľov príkaz zrejmý.“ Spirit of Prophecy, zväzok 3, 211.

The strongest evidence of who and what Christ is, is when the prophecies of the Old Testament are compared with the fulfillment of those prophecies in the history of the New Testament. So too, with the relationship of the books of Daniel and Revelation.

Najsilnejším dôkazom toho, kto a čo je Kristus, je porovnanie proroctiev Starého zákona s naplnením týchto proroctiev v dejinách Nového zákona. Tak je to aj so vzťahom medzi knihami Daniel a Zjavenie.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation.” Acts of the Apostles, 585.

> „V Zjavení sa stretávajú a uzatvárajú všetky knihy Biblie. Tu je doplnenie knihy Daniel. Jedna je proroctvom, druhá zjavením.“ Skutky apoštolov, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The fulfillment of the prophecies of the Old Testament were “the strongest” “proof” of Christ’s “divinity.” The strongest evidence of the divinity of the prophecies in the book of Daniel, are the fulfillment of those prophecies as represented in the book of Revelation. The prophecies in Daniel are continued in the book of Revelation, and they are brought to perfection in the last days, when the Revelation of Jesus Christ is unsealed.

Slovo „doplnenie“ znamená priviesť k dokonalosti. Naplnenie proroctiev Starého zákona bolo „najsilnejším“ „dôkazom“ Kristovho „božstva“. Najsilnejším dôkazom božského pôvodu proroctiev v knihe Daniel je naplnenie týchto proroctiev tak, ako je predstavené v knihe Zjavenie. Proroctvá v Danielovi pokračujú v knihe Zjavenie a sú privedené k dokonalosti v posledných dňoch, keď je Zjavenie Ježiša Krista odpečatené.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> „Zjavenie je zapečatená kniha, ale je aj otvorená kniha. Zaznamenáva podivuhodné udalosti, ktoré sa majú odohrať v posledných dňoch dejín tejto zeme. Učenia tejto knihy sú jednoznačné, nie mystické a nezrozumiteľné. V nej sa nadväzuje na tú istú líniu proroctva ako v Danielovi. Niektoré proroctvá Boh zopakoval, čím ukázal, že im treba venovať dôležitosť. Pán neopakuje veci, ktoré nemajú veľký význam.“ Manuscript Releases, zväzok 9, 8.

> In the third year of the reign of Jehoiakim king of Judah came Nebuchadnezzar king of Babylon unto Jerusalem, and besieged it. Daniel 1:1.

> V treťom roku kraľovania Jójákíma, judského kráľa, prišiel Nebukadnesar, babylonský kráľ, k Jeruzalemu a obľahol ho. Daniel 1:1.

The first verse of the book of Daniel has a wealth of prophetic information when rightly considered. We will begin our consideration with Jehoiakim.

Prvý verš knihy Daniel obsahuje, ak je správne posudzovaný, množstvo prorockých informácií. Svoje uvažovanie začneme Jehojakímom.

Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah. As such, he represents the first angel’s message. His son Jehoiachin, who was also known as Jeconiah or Coniah, represented the second angel’s message. Jehoiachin was followed by Zedekiah, the last of the three final kings of Judah. Zedekiah represents the third angel’s message. There are several prophetic witnesses that uphold that Jehoiakim is a symbol of the first angel’s message. It is important to understand these proofs, for it identifies that the first verse of chapter one of Daniel is identifying the first angel’s message, and that fact is an anchor that allows the first chapter to be understood as the first angel’s message of Revelation fourteen. We will begin in second Chronicles.

Jójákim bol prvým z posledných troch judských kráľov. Ako taký predstavuje posolstvo prvého anjela. Jeho syn Jójachin, ktorý bol známy aj ako Jechoniáš alebo Koniáš, predstavoval posolstvo druhého anjela. Po Jójachinovi nasledoval Cidkiáš, posledný z troch záverečných judských kráľov. Cidkiáš predstavuje posolstvo tretieho anjela. Existuje niekoľko prorockých svedectiev, ktoré potvrdzujú, že Jójákim je symbolom posolstva prvého anjela. Je dôležité porozumieť týmto dôkazom, lebo to určuje, že prvý verš prvej kapitoly Daniela označuje posolstvo prvého anjela, a táto skutočnosť je oporným bodom, ktorý umožňuje chápať prvú kapitolu ako posolstvo prvého anjela zo štrnástej kapitoly Zjavenia. Začneme v Druhej knihe kroník.

> And them that had escaped from the sword carried he away to Babylon; where they were servants to him and his sons until the reign of the kingdom of Persia: To fulfil the word of the Lord by the mouth of Jeremiah, until the land had enjoyed her sabbaths: for as long as she lay desolate she kept sabbath, to fulfil threescore and ten years. 2 Chronicles 36:20, 21.

> A tých, ktorí unikli meču, odviedol do Babylona; a boli služobníkmi jemu i jeho synom až do panovania perzského kráľovstva, aby sa splnilo slovo Hospodinovo z úst Jeremiáša, dokiaľ si krajina neužila svoje soboty; po celý čas, kým ležala spustošená, zachovávala sobotu, aby sa naplnilo sedemdesiat rokov. 2 Kroník 36:20, 21.

The captivity in Babylon for seventy years was so the land could enjoy the sabbaths that had not been fulfilled in agreement with Leviticus twenty-five. Seventy years of sabbaths amounts to four hundred and ninety years, that ancient Israel had disregarded the direction of Leviticus twenty-five. Four hundred and ninety years of rebellion preceded seventy years of captivity. At the ending of the four hundred and ninety years, three kings would be placed into subjection by Nebuchadnezzar.

Sedemdesiatročné zajatie v Babylone bolo preto, aby si krajina mohla užívať sabaty, ktoré neboli zachovávané v súlade s Levitikus 25. Sedemdesiat rokov sabatov predstavuje štyristo deväťdesiat rokov, počas ktorých staroveký Izrael zanedbával nariadenie Levitikus 25. Štyristo deväťdesiat rokov vzbury predchádzalo sedemdesiatim rokom zajatia. Na konci štyristo deväťdesiatich rokov budú traja králi podrobení Nabuchodonozorovi.

At the end of the seventy years of captivity, the Lord raised up Cyrus, who was the first of the three kings that would decree that Israel could return and rebuild Jerusalem. Artaxerxes was the third of those three kings and he made the third decree in 457 BC. The third decree began the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, and verse fourteen. In 1798, the first end of the indignation ended, the book of Daniel was unsealed and the first of the three angels arrived. The third angel arrived on October 22, 1844.

Na konci sedemdesiatich rokov zajatia Pán vzbudil Kýra, ktorý bol prvým z troch kráľov, čo vydali nariadenie, že Izrael sa môže vrátiť a znovu vybudovať Jeruzalem. Artaxerxes bol tretím z týchto troch kráľov a vydal tretie nariadenie v roku 457 pred Kr. Tretie nariadenie začalo dvetisíctristo rokov z ôsmej kapitoly Daniela, verša štrnásteho. V roku 1798 sa skončil prvý koniec rozhorčenia, kniha Daniel bola odpečatená a prišiel prvý z troch anjelov. Tretí anjel prišiel 22. októbra 1844.

The three last kings of Judah were all confronted by Nebuchadnezzar, and at Jehoiakim’s captivity, the seventy years began. It continued until Babylon was destroyed, and the general (Cyrus) that had destroyed Babylon, and who shortly thereafter became the king, passed the first of three decrees. The third decree began the prophecy of the evenings and mornings that ended with the arrival of the third of three angels. Christ always identifies the end with the beginning.

Traja poslední králi Júdu sa všetci stretli s Nabuchodonozorom a pri zajatí Jehojakíma sa začalo sedemdesiat rokov. To pokračovalo až do zničenia Babylona a veliteľ (Kýros), ktorý Babylon zničil a ktorý sa krátko nato stal kráľom, vydal prvý z troch dekrétov. Tretí dekrét začal proroctvo o večeroch a ránach, ktoré sa skončilo príchodom tretieho z troch anjelov. Kristus vždy stotožňuje koniec so začiatkom.

The beginning of the seventy years took place with Nebuchadnezzar’s first attack against Jerusalem. The ending of the seventy years was marked by the destruction of Babylon. The final and complete destruction of Jerusalem was brought upon the third of three kings who had all been attacked by Nebuchadnezzar. The destruction of Jerusalem was progressive. The last three kings represent one prophetic symbol, in the sense that they all had been attacked by Nebuchadnezzar. They typified the three decrees that were all one symbol, as were the three angels at the end of the twenty-three hundred days.

Začiatok sedemdesiatich rokov nastal pri prvom Nabuchodonozorovom útoku proti Jeruzalemu. Koniec sedemdesiatich rokov bol vyznačený zničením Babylonu. Konečné a úplné zničenie Jeruzalema postihlo tretieho z troch kráľov, na ktorých všetkých zaútočil Nabuchodonozor. Zničenie Jeruzalema bolo postupné. Poslední traja králi predstavujú jeden prorocký symbol v tom zmysle, že na všetkých zaútočil Nabuchodonozor. Predstavovali tri dekréty, ktoré všetky tvorili jeden symbol, tak ako traja anjeli na konci dvetisíctristo dní.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12-26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [‘decree,’ margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> „V siedmej kapitole Ezdráša sa nachádza nariadenie. Verše 12–26. Vo svojej najúplnejšej podobe bolo vydané Artaxerxom, kráľom Perzie, roku 457 pred Kr. No v Ezdrášovi 6,14 sa o dome Hospodinovom v Jeruzaleme hovorí, že bol postavený „podľa rozkazu [„nariadenia“, okrajová poznámka] Kýra, Dária a Artaxerxa, kráľa Perzie“. Títo traja králi tým, že nariadenie ustanovili, znovu potvrdili a dovŕšili, priviedli ho k dokonalosti, ktorú vyžadovalo proroctvo, aby označilo začiatok 2300 rokov. Keď sa rok 457 pred Kr., čas, keď bolo nariadenie dokončené, prijal ako dátum rozkazu, ukázalo sa, že sa splnilo každé ustanovenie proroctva týkajúce sa sedemdesiatich týždňov.“ The Great Controversy, 326.

Sister White identifies that the three decrees were necessary for the perfection of the prophecy. She defines their relation to each other, and in so doing, identifies the grammatical characteristics of the Hebrew word “truth.” She says the first decree originated, the second decree reaffirmed, and the third decree completed “every specification of the prophecy concerning the seventy weeks.” The Hebrew word “truth” is created by the combination of the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet. The first decree originated, the second reaffirmed and the last decree completed the prophecy. The three decrees contain the signature of Alpha and Omega, and they were fulfilled at the end of the seventy-year prophecy of the captivity in Babylon, even though the third decree arrived well after the seventy years ended. The three decrees were progressive, and though they were three decrees, they were still one prophetic symbol.

Sestra Whiteová uvádza, že tri dekréty boli nevyhnutné na dovŕšenie proroctva. Vymedzuje ich vzájomný vzťah a pritom označuje gramatické charakteristiky hebrejského slova „pravda“. Hovorí, že prvý dekrét vznikol, druhý dekrét znovu potvrdil a tretí dekrét dovŕšil „každé ustanovenie proroctva o sedemdesiatich týždňoch“. Hebrejské slovo „pravda“ je utvorené spojením prvého, trinásteho a posledného písmena hebrejskej abecedy. Prvý dekrét vznikol, druhý znovu potvrdil a posledný dekrét dovŕšil proroctvo. Tieto tri dekréty obsahujú podpis Alfy a Omegy a boli naplnené na konci sedemdesiatročného proroctva o babylonskom zajatí, hoci tretí dekrét prišiel až dlho po skončení sedemdesiatich rokov. Tieto tri dekréty boli postupné, a hoci boli tromi dekrétmi, predsa boli jedným prorockým symbolom.

The first angel arrived in 1798, the second angel arrived in the spring of 1844, and the third angel arrived on October 22, 1844. Those three angels are one prophetic symbol, representing the everlasting gospel of Revelation chapter fourteen.

Prvý anjel prišiel v roku 1798, druhý anjel prišiel na jar roku 1844 a tretí anjel prišiel 22. októbra 1844. Títo traja anjeli sú jedným prorockým symbolom, ktorý predstavuje večné evanjelium zo štrnástej kapitoly Zjavenia.

> “The first and second messages were given in 1843 and 1844, and we are now under the proclamation of the third; but all three of the messages are still to be proclaimed. It is just as essential now as ever before that they shall be repeated to those who are seeking for the truth. By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 104, 105.

> „Prvé a druhé posolstvo boli dané v rokoch 1843 a 1844 a my sa teraz nachádzame pod vyhlasovaním tretieho; avšak všetky tri posolstvá sa majú stále zvestovať. Je práve tak nevyhnutné teraz ako kedykoľvek predtým, aby boli opakovane predkladané tým, ktorí hľadajú pravdu. Perom i hlasom máme nechať zaznieť toto zvestovanie a ukazovať ich poradie i uplatnenie proroctiev, ktoré nás privádzajú k posolstvu tretieho anjela. Tretie nemôže byť bez prvého a druhého. Tieto posolstvá máme dať svetu v publikáciách, v prednáškach, pričom v línii prorockých dejín máme ukazovať veci, ktoré boli, i veci, ktoré budú.“ Selected Messages, kniha 2, 104, 105.

The last three kings of Judah were one symbol, for they were all brought into various degrees of subjection by the king of Babylon. The last three kings of Judah, the three decrees and the three angels, though distinctly three are also represented as one prophetic symbol.

Poslední traja judskí králi boli jedným symbolom, lebo všetci boli v rozličnej miere podrobení babylonskému kráľovi. Poslední traja judskí králi, tri dekréty a traja anjeli, hoci sú zreteľne traja, sú tiež predstavení ako jeden prorocký symbol.

The last three kings are part of the prophetic setting of the beginning of the prophecy of seventy years of captivity, and as such they become part of the beginning that illustrates the end of the seventy years of captivity. The captivity began with the progressive subjection of three kings, ending with the destruction of the kingdom and its capital city. The end of the prophecy marks the destruction of the nation and capital of Babylon, which marks the arrival of the three progressive decrees. The beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy is marked by three progressive decrees, and it illustrates the ending of the twenty-three hundred year prophecy, which consists of three progressive messages.

Poslední tři králové jsou součástí prorockého rámce počátku proroctví o sedmdesáti letech zajetí, a jako takoví se stávají součástí počátku, který znázorňuje konec sedmdesáti let zajetí. Zajetí začalo postupným podrobením tří králů a skončilo zničením království i jeho hlavního města. Konec proroctví označuje zničení národa a hlavního města Babylóna, což vyznačuje příchod tří postupných výnosů. Počátek proroctví o dva tisíce tři sta letech je vyznačen třemi postupnými výnosy a znázorňuje zakončení proroctví o dva tisíce tři sta letech, které se skládá ze tří postupných poselství.

The three angels, and their respective three messages, had been typified by three kings and their three progressive decrees. The three kings that proclaimed their respective three decrees had been typified by three progressive kings, who had each presented their messages of rebellion against Nebuchadnezzar. Three messages of rebellion, typified three decrees, that in turn typified three messages. One begins the prophecy of seventy years, that in turn ends with the beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy, that ends at the arrival of the third angel in 1844. The seventy years that the land was to enjoy its Sabbath cannot be separated from October 22, 1844.

Traja anjeli a ich príslušné tri posolstvá boli predobrazené tromi kráľmi a ich tromi postupnými nariadeniami. Tí traja králi, ktorí vyhlásili svoje príslušné tri nariadenia, boli predobrazení tromi po sebe nasledujúcimi kráľmi, z ktorých každý predniesol svoje posolstvo vzbury proti Nabuchodonozorovi. Tri posolstvá vzbury predobrazili tri nariadenia, ktoré zasa predobrazili tri posolstvá. Jedno začína proroctvo sedemdesiatich rokov, ktoré sa zasa končí začiatkom proroctva dvetisíctristo rokov, ktoré sa končí pri príchode tretieho anjela v roku 1844. Sedemdesiat rokov, počas ktorých si mala krajina užívať svoju sobotu, nemožno oddeliť od 22. októbra 1844.

Jehoiakim represents Cyrus’ first decree and also the first angel’s message of Revelation chapter fourteen. Beyond this, the three witnesses of the last three Judean kings, the three decrees and the three angel’s messages, provide precise information of the symbol of Jehoiakim, for the prophetic history of the three angels has been very carefully marked by inspiration. All three messages have a historical arrival and thereafter a historical empowerment.

Jójakím predstavuje prvý dekrét Kýra a taktiež posolstvo prvého anjela zo štrnástej kapitoly Zjavenia. Okrem toho traja svedkovia posledných troch judských kráľov, troch dekrétov a troch anjelských posolstiev poskytujú presné informácie o symbole Jójakíma, lebo prorocké dejiny troch anjelov boli inšpiráciou veľmi starostlivo vyznačené. Všetky tri posolstvá majú dejinný príchod a následne dejinné zmocnenie.

The first angel arrived in 1798, and was empowered on August 11, 1840, with the confirmation of the day for a year principle.

Prvý anjel prišiel v roku 1798 a 11. augusta 1840 bol zmocnený potvrdením zásady deň za rok.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> „V roku 1840 vzbudilo široký záujem ďalšie pozoruhodné naplnenie proroctva. Dva roky predtým Josiah Litch, jeden z popredných kazateľov zvestujúcich druhý advent, uverejnil výklad Zjavenia 9, v ktorom predpovedal pád Osmanskej ríše. Podľa jeho výpočtov mala byť táto moc zvrhnutá... 11. augusta 1840, keď možno očakávať, že osmanská moc v Konštantínopole bude zlomená. A verím, že sa ukáže, že je to tak.“

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> „V presne určenom čase Turecko prostredníctvom svojich vyslancov prijalo ochranu spojeneckých mocností Európy, a tak sa dostalo pod kontrolu kresťanských národov. Táto udalosť presne naplnila predpoveď. Keď sa to stalo známym, zástupy ľudí boli presvedčené o správnosti zásad prorockého výkladu, ktoré prijali Miller a jeho spolupracovníci, a adventnému hnutiu bol daný podivuhodný impulz. Muži vzdelaní a spoločensky významní sa pripojili k Millerovi tak v kázaní, ako aj v uverejňovaní jeho názorov, a od roku 1840 do roku 1844 sa toto dielo rýchlo šírilo.“ The Great Controversy, 334, 335.

The first angel arrived announcing the opening of the judgment in 1798, but the message was premised on the validity of William Miller’s identification that a day in Bible prophecy represents a year. That principle was confirmed “on the 11th of August, 1840,” and the first message was empowered. With the failure of the prediction of Christ’s return in the biblical year of 1843, which extended into the year 1844, the second angel of Revelation chapter fourteen arrived. With the failure of the prediction in the spring of 1844, the Protestant churches rejected Miller’s rule of a day for a year, and became the daughters of Babylon. That message was thereafter empowered in the summer of 1844, when it was joined by the message of the Midnight Cry. With the fulfillment of the message of the Midnight Cry on October 22, 1844, the third angel arrived with his message.

Prvý anjel prišiel a ohlasoval začiatok súdu v roku 1798, avšak toto posolstvo bolo založené na oprávnenosti stotožnenia Williama Millera, že jeden deň v biblickom proroctve predstavuje jeden rok. Táto zásada bola potvrdená „11. augusta 1840“ a prvé posolstvo bolo zmocnené mocou. Po nenaplnení predpovede Kristovho návratu v biblickom roku 1843, ktorý presiahol do roku 1844, prišiel druhý anjel zo štrnástej kapitoly Zjavenia. Po nenaplnení predpovede na jar roku 1844 protestantské cirkvi zavrhli Millerovo pravidlo deň za rok a stali sa dcérami Babylonu. Toto posolstvo potom bolo v lete roku 1844 zmocnené mocou, keď sa spojilo s posolstvom Polnočného volania. Po naplnení posolstva Polnočného volania 22. októbra 1844 prišiel tretí anjel so svojím posolstvom.

Due to the disobedience of Laodicean Adventism in 1863, God’s people were assigned to repeat the history of ancient Israel’s wandering in the wilderness. The empowerment of the third message would wait until September 11, 2001. Each of the three messages arrive in history and are thereafter empowered.

Pre neposlušnosť laodicejského adventizmu v roku 1863 bol Boží ľud určený zopakovať dejiny putovania starovekého Izraela po púšti. Zmocnenie tretieho posolstva malo čakať až do 11. septembra 2001. Každé z týchto troch posolstiev prichádza v dejinách a následne je zmocnené.

Jehoiakim and Cyrus represent the empowerment of the first angel, not its arrival. Though Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah, and though he represents the first angel’s message, the prophetic characteristics that he, and also Cyrus, demonstrate that they are both symbols of the empowerment of the first angel, and not symbols of the arrival of the first angel. The arrival of the first message in the history of Jehoiakim was Manasseh, the first of the last seven kings of Judah.

Jehojakím a Kýros predstavujú zmocnenie prvého anjela, nie jeho príchod. Hoci Jehojakím bol prvým z posledných troch judských kráľov a hoci predstavuje posolstvo prvého anjela, prorocké charakteristiky, ktoré on, a tiež Kýros, prejavujú, dokazujú, že obaja sú symbolmi zmocnenia prvého anjela, a nie symbolmi príchodu prvého anjela. Príchodom prvého posolstva v dejinách Jehojakíma bol Manasses, prvý z posledných siedmich judských kráľov.

Seven kings preceded the complete and final destruction of Jerusalem. Those seven kings represent a progressive history, as was the history they typified from 1798 to 1844. The first angel arrived in 1798, and the third arrived on October 22, 1844. The history of 1798 to 1844, is the history of the first and second angels. The history of the third angel began in 1844. When Sister White identifies the symbolism of the seven thunders of Revelation chapter ten, she says the seven thunders represent the history of the first and second angels, but not the third angel.

Sedem kráľov predchádzalo úplnému a konečnému zničeniu Jeruzalema. Týchto sedem kráľov predstavuje postupné dejiny, tak ako to boli dejiny, ktoré predobrazovali v období od roku 1798 do roku 1844. Prvý anjel prišiel v roku 1798 a tretí prišiel 22. októbra 1844. Dejiny rokov 1798 až 1844 sú dejinami prvého a druhého anjela. Dejiny tretieho anjela sa začali v roku 1844. Keď sestra Whiteová určuje symboliku siedmich hromov v desiatej kapitole Zjavenia, hovorí, že sedem hromov predstavuje dejiny prvého a druhého anjela, ale nie tretieho anjela.

> “The special light given to John which was expressed in the seven thunders was a delineation of events which would transpire under the first and second angels’ messages.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> „Osobitné svetlo dané Jánovi, ktoré bolo vyjadrené v siedmich hromoch, bolo vylíčením udalostí, ktoré sa mali odohrať pod posolstvami prvého a druhého anjela.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, zväzok 7, 971.

The history of the seven thunders of Revelation chapter ten, emphasize the history of the empowerment of the first angel on August 11, 1840 through to the great disappointment on October 22, 1844, but it none-the-less, includes the entire history of the first and second angels. The general application of the seven thunders is that it represents 1798 through to October 22, 1844. The history of the arrival of the first angel from 1798 to the great disappointment is the history of the first and second angels, and it is prophetically represented as seven thunders. The seven thunders were also typified by the last seven kings of Judah. The last three of those kings were not only identifying sequential kings, but together they are one symbol made up of a first, middle and last.

Dejiny siedmich hromov zo zjavenia 10. kapitoly zdôrazňujú dejiny zmocnenia prvého anjela od 11. augusta 1840 až po veľké sklamanie 22. októbra 1844, no predsa zahŕňajú celé dejiny prvého a druhého anjela. Všeobecné uplatnenie siedmich hromov je, že predstavujú obdobie od roku 1798 až do 22. októbra 1844. Dejiny príchodu prvého anjela od roku 1798 až po veľké sklamanie sú dejinami prvého a druhého anjela a prorocky sú znázornené ako sedem hromov. Sedem hromov bolo tiež predobrazené poslednými siedmimi judskými kráľmi. Poslední traja z týchto kráľov neoznačovali iba po sebe nasledujúcich kráľov, ale spolu tvoria jeden symbol, zložený z prvého, prostredného a posledného.

In the history of the three angels, the first message was empowered on August 11, 1840, and both Jehoiakim and Cyrus typified that event.

V dejinách troch anjelov bolo prvé posolstvo zmocnené 11. augusta 1840 a Jehojakim i Kýros obaja predobraňovali túto udalosť.

We will continue to identify these most important truths in the next article.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v odhaľovaní týchto najdôležitejších právd.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of his law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.

> „Prísna bezúhonnosť by mala byť cenená každým študentom. Každá myseľ nech sa s úctivou pozornosťou obracia k zjavenému slovu Božiemu. Svetlo a milosť budú dané tým, ktorí takto poslúchajú Boha. Uvidia podivuhodné veci z jeho zákona. Veľké pravdy, ktoré od dňa Letníc zostávali nepovšimnuté a nevidené, majú zažiariť z Božieho slova vo svojej pôvodnej čistote. Tým, ktorí Boha opravdivo milujú, Duch Svätý zjaví pravdy, ktoré sa z mysle vytratili, a zjaví aj pravdy celkom nové. Tí, ktorí jedia telo a pijú krv Syna Božieho, budú z kníh Daniel a Zjavenie prinášať pravdu vnuknutú Duchom Svätým. Uvedú do pohybu sily, ktoré nebude možné potlačiť. Pery detí budú otvorené, aby hlásali tajomstvá, ktoré boli skryté mysliam ľudí. Pán si vyvolil bláznovstvá sveta, aby zahanbil múdrych, a slabé veci sveta, aby zahanbil mocných.“

> “The Bible should not be brought into our schools to be sandwiched in between infidelity. The Bible must be made the groundwork and subject-matter of education. It is true that we know much more of the word of the living God than we knew in the past, but there is still much more to be learned. It should be used as the word of the living God, and esteemed as first, and last, and best in everything. Then will be seen true spiritual growth. The students will develop healthy religious characters, because they eat the flesh and drink the blood of the Son of God. But unless watched and nurtured, the health of the soul decays. Keep in the channel of light. Study the Bible. Those who serve God faithfully will be blessed. He who permits no faithful work to go unrewarded will crown every act of loyalty and integrity with special tokens of his love and approbation.” Review and Herald, August 17, 1897.

> „Biblia by sa nemala prinášať do našich škôl len preto, aby bola vklinená medzi neveru. Biblia sa musí stať základom a obsahom vzdelávania. Je pravda, že o slove živého Boha vieme oveľa viac, než sme vedeli v minulosti, no ešte stále sa máme mnoho čo učiť. Má sa používať ako slovo živého Boha a má byť pokladaná za prvú, poslednú a najlepšiu vo všetkom. Potom sa ukáže pravý duchovný rast. Študenti si vytvoria zdravý náboženský charakter, pretože jedia telo a pijú krv Syna Božieho. Ak však zdravie duše nie je strážené a pestované, upadá. Zostaňte v prúde svetla. Študujte Bibliu. Tí, ktorí verne slúžia Bohu, budú požehnaní. Ten, ktorý nedovolí, aby akékoľvek verné dielo zostalo bez odmeny, ovenčí každý čin vernosti a bezúhonnosti osobitnými prejavmi svojej lásky a schválenia.“ Review and Herald, 17. augusta 1897.

Back to Articles