Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fourteen

Kniha Daniel – sto štrnásť

The Last Generation: Unveiling Ezekiel’s Prophetic Fulfillment and the Sealing of the 144,000

Posledná generácia: Odhalenie prorockého naplnenia Ezechiela a zapečatenia 144 000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 3, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The generation that witnessed the arrival of the third woe, on September 11, 2001 is the last generation of earth’s history. The passage from Ezekiel which confirms this truth was understood by the Millerites as directly connected with the parable of the ten virgins, and therefore Habakkuk chapter two. In that history, the vision of Habakkuk chapter two, that would “no longer tarry,” and which was fulfilled on October 22, 1844, prefigured the soon-coming Sunday law in the United States. But Ezekiel’s prediction of the vision that would no longer be prolonged is perfectly fulfilled in the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which began with the arrival of the third woe, on September 11, 2001.

Pokolenie, ktoré bolo svedkom príchodu tretieho beda 11. septembra 2001, je posledným pokolením dejín zeme. Miesto z Ezechiela, ktoré potvrdzuje túto pravdu, chápali mileriti ako priamo spojené s podobenstvom o desiatich pannách, a teda s druhou kapitolou Habakuka. V týchto dejinách videnie z druhej kapitoly Habakuka, ktoré už „nebude meškať“ a ktoré sa naplnilo 22. októbra 1844, predznamenávalo čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon v Spojených štátoch. No Ezechielovo proroctvo o videní, ktoré už nebude odďaľované, sa dokonale napĺňa v dejinách pečatenia sto štyridsaťštyritisíc, ktoré sa začalo príchodom tretieho beda 11. septembra 2001.

> And the word of the Lord came unto me, saying, Son of man, what is that proverb that ye have in the land of Israel, saying, The days are prolonged, and every vision faileth? Tell them therefore, Thus saith the Lord God; I will make this proverb to cease, and they shall no more use it as a proverb in Israel; but say unto them, The days are at hand, and the effect of every vision. For there shall be no more any vain vision nor flattering divination within the house of Israel. For I am the Lord: I will speak, and the word that I shall speak shall come to pass; it shall be no more prolonged: for in your days, O rebellious house, will I say the word, and will perform it, saith the Lord God. Again the word of the Lord came to me, saying, Son of man, behold, they of the house of Israel say, The vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off. Therefore say unto them, Thus saith the Lord God; There shall none of my words be prolonged any more, but the word which I have spoken shall be done, saith the Lord God. Ezekiel 12:21–28.

> A zaznelo ku mne slovo Hospodinovo: Syn človeka, aké je to príslovie, ktoré máte v krajine Izraela a hovoríte: Dni sa vlečú a každé videnie vychádza navnivoč? Preto im povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Urobím koniec tomuto prísloviu a už ho nebudú používať ako príslovie v Izraeli; ale povedz im: Dni sú blízko a aj splnenie každého videnia. Lebo už nebude nijaké márne videnie ani lichotivé veštenie uprostred domu Izraela. Lebo ja som Hospodin: budem hovoriť, a slovo, ktoré poviem, sa splní; už sa nebude odkladať, lebo za vašich dní, ó, odbojný dome, vyslovím slovo a vykonám ho, vraví Pán, Hospodin. A opäť zaznelo ku mne slovo Hospodinovo: Syn človeka, hľa, dom Izraela hovorí: Videnie, ktoré tento vidí, je na mnohé dni, ktoré ešte len prídu, a prorokuje o časoch ďalekých. Preto im povedz: Takto vraví Pán, Hospodin: Nijaké moje slová sa už nebudú viac odkladať, ale slovo, ktoré som vyriekol, sa splní, vraví Pán, Hospodin. Ezechiel 12:21–28.

All the prophets speak of the last days, and the “vain vision” and “flattering divination” “within the house of Israel,” is the counterfeit latter rain, a “peace and safety” message, which argues that “the vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off.” This is the “debate” of Habakkuk, for those who present the “vain vision,” argue against “the vision he seeth”. They claim that “The vision that he seeth is for many days to come, and he prophesieth of the times that are far off.” The messengers of the peace and safety message claim, “the days are prolonged, and every vision faileth,” after all did not he predict July 18, 2020? The messengers of the “vain vision” are also identified by Ezekiel in the first two verses of the chapter.

Všetci proroci hovoria o posledných dňoch a „márne videnie“ a „lichotivé veštenie“ „uprostred domu Izraela“ je napodobeninou neskorého dažďa, posolstvom „pokoj a bezpečnosť“, ktoré tvrdí, že „videnie, ktoré vidí, je na mnohé dni dopredu a prorokuje o časoch ďalekých“. Toto je „spor“ Habakuka, lebo tí, ktorí predkladajú „márne videnie“, odporujú „videniu, ktoré vidí“. Tvrdia, že „videnie, ktoré vidí, je na mnohé dni dopredu a prorokuje o časoch ďalekých“. Poslovia posolstva pokoja a bezpečnosti tvrdia: „dni sa predlžujú a každé videnie zlyháva“; veď napokon, nepredpovedal 18. júl 2020? Poslovia „márneho videnia“ sú Ezechielom označení aj v prvých dvoch veršoch tejto kapitoly.

> The word of the Lord also came unto me, saying, Son of man, thou dwellest in the midst of a rebellious house, which have eyes to see, and see not; they have ears to hear, and hear not: for they are a rebellious house. Ezekiel 12:1, 2.

> I stalo sa ku mne slovo Hospodinovo: Syn človeka, bývaš uprostred domu spurného, ktorí majú oči, aby videli, a nevidia; majú uši, aby počuli, a nepočujú, lebo sú domom spurným. Ezechiel 12,1. 2.

The prophets all agree with each other, and all speak of the last days, and when Christ addressed the quibbling Jews in the history of His ministry He quoted Isaiah to identify the quibbling Jews who were then being divorced from God, as having eyes to see, yet seeing not, and ears to hear, yet hearing not. Now as then, Ezekiel is addressing Laodicean Adventism’s scornful men, the quibbling Jews of our day, who propose a peace and safety message in opposition to the message of the latter rain. Jesus was governed by the rules He placed into His Word, so His predictions are also addressing the last days more specifically than the days in which he addressed the quibbling Jews.

Proroci všetci súhlasia jeden s druhým a všetci hovoria o posledných dňoch; a keď Kristus v dejinách svojej služby oslovil hašterivých Židov, citoval Izaiáša, aby označil tých hašterivých Židov, ktorí vtedy boli rozlučovaní s Bohom, ako tých, čo majú oči, aby videli, a predsa nevidia, a uši, aby počuli, a predsa nepočujú. Teraz, ako aj vtedy, Ezechiel oslovuje posmešných mužov laodicejského adventizmu, hašterivých Židov našich dní, ktorí predkladajú posolstvo pokoja a bezpečnosti v opozícii voči posolstvu neskorého dažďa. Ježiš sa riadil pravidlami, ktoré vložil do svojho Slova, a preto aj jeho predpovede oslovujú posledné dni ešte konkrétnejšie než dni, v ktorých oslovil hašterivých Židov.

> Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them. Matthew 13:13–17.

> Preto im hovorím v podobenstvách, lebo hľadiac nevidia a počúvajúc nepočujú ani nerozumejú. A na nich sa napĺňa proroctvo Izaiáša, ktoré hovorí: Sluchom budete počúvať, a neporozumiete; a hľadiac budete hľadieť, a neuzriete. Lebo srdce tohto ľudu stučnelo, a ušami ťažko počujú, a svoje oči zatvorili, aby azda očami nevideli a ušami nepočuli a srdcom neporozumeli a neobrátili sa, a neuzdravil by som ich. Ale blahoslavené sú vaše oči, že vidia, a vaše uši, že počujú. Lebo veru vám hovorím, že mnohí proroci a spravodliví ľudia žiadali si vidieť to, čo vy vidíte, a nevideli, a počuť to, čo vy počujete, a nepočuli. Matúš 13:13–17.

The phenomenon of a people who hear, yet don’t hear, and see, but don’t see, is the characteristic of a former people of God who are in the process of being passed by. That prophetic phenomenon is a fulfillment of Isaiah’s prophecy of such a situation. As with all prophets, Isaiah, along with Christ, is speaking of the last days.

Jav ľudu, ktorý počúva, a predsa nepočuje, a vidí, ale nevidí, je charakteristikou niekdajšieho Božieho ľudu, ktorý je v procese pominutia. Tento prorocký jav je naplnením Izaiášovho proroctva o takomto stave. Ako u všetkých prorokov, Izaiáš spolu s Kristom hovorí o posledných dňoch.

> In the year that king Uzziah died I saw also the Lord sitting upon a throne, high and lifted up, and his train filled the temple. Above it stood the seraphims: each one had six wings; with twain he covered his face, and with twain he covered his feet, and with twain he did fly. And one cried unto another, and said, Holy, holy, holy, is the Lord of hosts: the whole earth is full of his glory. And the posts of the door moved at the voice of him that cried, and the house was filled with smoke. Then said I, Woe is me! for I am undone; because I am a man of unclean lips, and I dwell in the midst of a people of unclean lips: for mine eyes have seen the King, the Lord of hosts. Then flew one of the seraphims unto me, having a live coal in his hand, which he had taken with the tongs from off the altar: And he laid it upon my mouth, and said, Lo, this hath touched thy lips; and thine iniquity is taken away, and thy sin purged. Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Isaiah 6:1–10.

> V roku, keď zomrel kráľ Uzzijáš, videl som aj Pána sedieť na tróne, vysokom a vyvýšenom, a lem jeho rúcha napĺňal chrám. Nad ním stáli serafi: každý mal po šesť krídel; dvoma si zakrýval tvár, dvoma si zakrýval nohy a dvoma lietal. A volal jeden k druhému a hovoril: Svätý, svätý, svätý je Hospodin zástupov; celá zem je plná jeho slávy. A základy prahov sa zachveli od hlasu toho, ktorý volal, a dom sa naplnil dymom. Vtedy som povedal: Beda mi! Som stratený; lebo som muž nečistých pier a bývam uprostred ľudu nečistých pier, pretože moje oči videli Kráľa, Hospodina zástupov. Vtom priletel ku mne jeden zo serafov, v ruke mal žeravý uhlík, ktorý kliešťami vzal z oltára. Dotkol sa ním mojich úst a povedal: Hľa, toto sa dotklo tvojich pier; tvoja neprávosť je odňatá a tvoj hriech je očistený. Potom som počul hlas Pána, ktorý hovoril: Koho pošlem a kto pôjde za nás? A ja som povedal: Hľa, tu som, pošli mňa. A on povedal: Choď a povedz tomuto ľudu: Počúvajte, ale nerozumejte; hľaďte, ale nepoznávajte. Urob srdce tohto ľudu otupeným, jeho uši zaťaž a jeho oči zavri, aby nevidel svojimi očami a nepočul svojimi ušami a nerozumel svojím srdcom a neobrátil sa a nebol uzdravený. Izaiáš 6:1–10.

Isaiah, Ezekiel and Christ are all representing those who are being sealed in the last days, during the latter rain, when the true and false message of the latter rain is being debated, in fulfillment of Habakkuk chapter two. According to Jesus, in the time period when this is fulfilled, the righteous are “seeing” the parables, which is a symbol of prophecy. The “wise” are understanding the prophetic message of the latter rain, but those represented by the quibbling Jews do not see or hear, and according to Ezekiel they present a peace and safety message arguing that the fulfillment of the predictions are far off in the future. They do not deny the predictions; the quibbling Jews gave lip-service to the prediction of the coming Messiah; but they simply placed the event into the far-off future. Yet Jesus pronounced a blessing upon those who would “see” the prophetic message of their time.

Izaiáš, Ezechiel i Kristus všetci predstavujú tých, ktorí sú pečatení v posledných dňoch, počas neskorého dažďa, keď sa vedie spor o pravé a falošné posolstvo neskorého dažďa, na naplnenie druhej kapitoly Habakuka. Podľa Ježiša v časovom období, keď sa to napĺňa, spravodliví „vidia“ podobenstvá, čo je symbol proroctva. „Múdri“ rozumejú prorockému posolstvu neskorého dažďa, ale tí, ktorých predstavujú hašteriví Židia, nevidia ani nepočujú, a podľa Ezechiela predkladajú posolstvo pokoja a bezpečnosti, pričom tvrdia, že naplnenie týchto predpovedí je ďaleko v budúcnosti. Nepopierajú predpovede; hašteriví Židia len ústami vyznávali predpoveď o prichádzajúcom Mesiášovi; no udalosť jednoducho presunuli do vzdialenej budúcnosti. Ježiš však vyslovil blahoslavenstvo nad tými, ktorí „vidia“ prorocké posolstvo svojej doby.

In Christ’s day it was the message that arrived at His baptism, when the Holy Spirit descended. The descent of the Holy Spirit at His baptism prefigured the descent of the angel of Revelation ten on August 11, 1840. The divine descent in either history marked the arrival of the present truth message of that age, for Jesus it was the message of His death and resurrection, as represented by His baptism. For the Millerites it was the message of Islam of the first and second woes that confirmed the testing message of time-prophecy. Both of those histories align with the arrival of the testing message of the latter rain on September 11, 2001. This is why Sister White records the following:

V Kristových dňoch to bolo posolstvo, ktoré prišlo pri Jeho krste, keď zostúpil Duch Svätý. Zostúpenie Ducha Svätého pri Jeho krste predznamenávalo zostúpenie anjela zo Zjavenia desať 11. augusta 1840. Božské zostúpenie v oboch dejinách označilo príchod posolstva prítomnej pravdy pre onen vek; pre Ježiša to bolo posolstvo o Jeho smrti a zmŕtvychvstaní, ako to predstavoval Jeho krst. Pre milleritov to bolo posolstvo islamu prvého a druhého beda, ktoré potvrdilo skúšobné posolstvo časového proroctva. Obe tieto dejiny sa zhodujú s príchodom skúšobného posolstva neskorého dažďa 11. septembra 2001. Preto sestra Whiteová zaznamenáva nasledujúce:

> “All the messages given from 1840–1844 are to be made forcible now, for there are many people who have lost their bearings. The messages are to go to all the churches.

> „Všetky posolstvá dané v rokoch 1840–1844 majú byť teraz predkladané s mocou, lebo je mnoho ľudí, ktorí stratili svoju orientáciu. Tieto posolstvá majú ísť ku všetkým cirkvám.״

> “Christ said, ‘Blessed are your eyes, for they see; and your ears, for they hear. For verily I say unto you, That many prophets and righteous men have desired to see those things which ye see, and have not seen them; and to hear those things which ye hear, and have not heard them’ [Matthew 13:16, 17]. Blessed are the eyes which saw the things that were seen in 1843 and 1844.

> „Kristus povedal: ‚Blahoslavené sú vaše oči, že vidia; a vaše uši, že počujú. Lebo veru vám hovorím, že mnohí proroci a spravodliví muži túžili vidieť to, čo vy vidíte, a nevideli; a počuť to, čo vy počujete, a nepočuli‘ [Matúš 13,16. 17]. Blahoslavené sú oči, ktoré videli veci, ktoré boli videné v rokoch 1843 a 1844.

> “The message was given. And there should be no delay in repeating the message, for the signs of the times are fulfilling; the closing work must be done. A great work will be done in a short time. A message will soon be given by God’s appointment that will swell into a loud cry. Then Daniel will stand in his lot, to give his testimony.

> „Posolstvo bolo dané. A pri opätovnom zvestovaní tohto posolstva by nemalo byť nijaké meškanie, lebo znamenia času sa napĺňajú; záverečné dielo musí byť vykonané. Veľké dielo bude vykonané v krátkom čase. Onedlho bude na Božie ustanovenie dané posolstvo, ktoré prerastie v hlasné volanie. Potom Daniel povstane vo svojom údele, aby vydal svoje svedectvo.

> “The attention of our churches must be aroused. We are standing upon the borders of the greatest event in the world’s history, and Satan must not have power over the people of God, causing them to sleep on. The papacy will appear in its power. All must now arouse and search the Scriptures, for God will make known to His faithful ones what shall be in the last time. The word of the Lord is to come to His people in power. . . .

> „Pozornosť našich cirkví musí byť prebudená. Stojíme na hraniciach najväčšej udalosti v dejinách sveta a satan nesmie mať moc nad Božím ľudom, aby ho uspával. Pápežstvo sa zjaví vo svojej moci. Všetci sa teraz musia prebudiť a skúmať Písma, lebo Boh zjaví svojim verným to, čo sa bude diať v poslednom čase. Slovo Pánovo má prísť k Jeho ľudu v moci....“

> “This is what has been presented to me—that we are asleep, and do not know the time of our visitation. But if we humble ourselves before God, and seek Him with the whole heart, He will be found of us.” Manuscript Releases, volume 21, 436–438.

> „Toto mi bolo predložené — že spíme a nepoznáme čas svojho navštívenia. Ale ak sa pokoríme pred Bohom a budeme Ho hľadať celým srdcom, dá sa nám nájsť.“ Manuscript Releases, zväzok 21, 436–438.

The message that has been typified by the present truth message of the Messiah in Christ’s history, and the present truth message of 1840 to 1844, point forward to the last days when the Millerite message is repeated. Those in the histories represented as being unable to “see and hear” “do not know the time of their visitation.” When Isaiah presents the first reference of the messengers of the counterfeit message of the latter rain, who see, but don’t see, he marks the time when this period begins, the period which Sister White said, “a message of God’s appointment that will swell into a loud cry.” “God’s appointment” represents a specific time when the message would arrive, and in verse three of Isaiah chapter six, Isaiah pinpoints that time.

Posolstvo, ktoré bolo predobrazené posolstvom prítomnej pravdy Mesiáša v Kristových dejinách a posolstvom prítomnej pravdy rokov 1840 až 1844, ukazuje vpred na posledné dni, keď sa milleritské posolstvo opakuje. Tí v dejinách, ktorí sú predstavení ako neschopní „vidieť a počuť“, „nepoznajú čas svojho navštívenia“. Keď Izaiáš uvádza prvý odkaz na poslov falošného posolstva neskorého dažďa, ktorí vidia, ale nevidia, označuje čas, keď sa toto obdobie začína, obdobie, o ktorom sestra Whiteová povedala: „posolstvo z Božieho ustanovenia, ktoré vzrastie do hlasného volania.“ „Božie ustanovenie“ predstavuje určitý čas, keď malo posolstvo prísť, a v treťom verši šiestej kapitoly Izaiáša Izaiáš tento čas presne určuje.

> And one cried unto another, and said, Holy, holy, holy, is the Lord of hosts: the whole earth is full of his glory. Isaiah 6:3.

> A jeden volal k druhému a hovoril: Svätý, svätý, svätý je Hospodin zástupov; celá zem je plná jeho slávy. Izaiáš 6,3.

Sister White identifies that when the angels cry one to another, “Holy, Holy, Holy” in the passage where Isaiah represents those who have eyes, that see, but do not see, it is fulfilled on September 11, 2001.

Sestra Whiteová uvádza, že keď anjeli volajú jeden k druhému: „Svätý, svätý, svätý“ v úryvku, kde Izaiáš predstavuje tých, ktorí majú oči, a vidia, ale nevidia, toto sa naplnilo 11. septembra 2001.

> “As they [the angels] see the future, when the whole earth shall be filled with His glory, the triumphant song of praise is echoed from one to another in melodious chant, ‘Holy, holy, holy, is the Lord of Hosts.’ They are fully satisfied to glorify God; and in His presence, beneath His smile of approbation, they wish for nothing more. In bearing His image, in doing His service and worshiping Him, their highest ambition is fully reached.” Review and Herald, December 22, 1896.

> „Keď [anjeli] hľadia do budúcnosti, keď bude celá zem naplnená Jeho slávou, víťazná pieseň chvály sa v ľúbeznom speve ozýva od jedného k druhému: ‚Svätý, svätý, svätý je Hospodin zástupov.‘ Sú úplne uspokojení oslavovať Boha; a v Jeho prítomnosti, pod úsmevom Jeho schválenia, netúžia po ničom viac. V nesení Jeho obrazu, v konaní Jeho služby a v uctievaní Ho je ich najvyššia túžba plne naplnená.“ Review and Herald, 22. december 1896.

On September 11, 2001 the sealing of the one hundred and forty-four thousand began, and the latter rain began to sprinkle, and Habakkuk’s debate began as the parable of the ten virgins was being repeated. At that point Ezekiel’s prophecy met its perfect fulfillment. The prophetic Word will no longer be delayed, and the generation that witnessed September 11, 2001 is the last generation of planet earth, for the vision at the end of Adventism announces the close of probation at the second coming of Christ. A second witness to this fact is found in the book of Luke, chapter twenty-one.

Dňa 11. septembra 2001 sa začalo zapečaťovanie sto štyridsaťštyritisíc a neskorý dážď začal kropiť, a začala sa Habakukova rozprava, keď sa opakovalo podobenstvo o desiatich pannách. V tom bode sa Ezechielovo proroctvo dokonale naplnilo. Prorocké Slovo už viac nebude odkladané a pokolenie, ktoré bolo svedkom 11. septembra 2001, je posledným pokolením planéty Zem, lebo videnie na konci adventizmu oznamuje uzavretie doby milosti pri druhom príchode Krista. Druhý svedok tejto skutočnosti sa nachádza v Evanjeliu podľa Lukáša, v dvadsiatej prvej kapitole.

> Verily I say unto you, This generation shall not pass away, till all be fulfilled. Heaven and earth shall pass away: but my words shall not pass away. Luke 21:32, 33.

> Veru vám hovorím: Toto pokolenie sa nepominie, kým sa všetko nenaplní. Nebo a zem sa pominú, ale moje slová sa nepominú. Lukáš 21:32, 33.

In Luke chapter twenty-one Jesus identifies the last generation of earth’s history. He has just given an overview of a progressive history from the destruction of Jerusalem in the year 70, all the way through Millerite history. He then drops out of the narrative of directly identifying prophetic history and presents a parable that simply repeats and enlarges upon the prophetic history He presented. He thus provided two internal witnesses to the same narrative, and He concluded by identifying that the “generation” that witnessed these events would live until His return, thus by context identifying the generation that is represented by the one hundred and forty-four thousand.

V dvadsiatej prvej kapitole Lukášovho evanjelia Ježiš označuje poslednú generáciu dejín zeme. Práve podal prehľad postupných dejín od zničenia Jeruzalema v roku 70 až po milleritské dejiny. Potom vystupuje z rozprávania, v ktorom priamo označuje prorocké dejiny, a predkladá podobenstvo, ktoré jednoducho opakuje a rozširuje prorocké dejiny, ktoré predstavil. Takto poskytol dve vnútorné svedectvá o tom istom rozprávaní a napokon uzavrel tým, že označil, že „pokolenie“, ktoré bolo svedkom týchto udalostí, bude žiť až do Jeho návratu, čím v danom kontexte označil generáciu, ktorú predstavuje sto štyridsaťštyri tisíc.

The history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand is the final generation, and they do not taste death, even though they live in the time when heaven and earth pass away.

Dejiny spečatenia sto štyridsaťštyritisíc sú dejinami poslednej generácie a oni neokúsia smrť, hoci žijú v čase, keď nebo i zem pominú.

> But the day of the Lord will come as a thief in the night; in the which the heavens shall pass away with a great noise, and the elements shall melt with fervent heat, the earth also and the works that are therein shall be burned up. Seeing then that all these things shall be dissolved, what manner of persons ought ye to be in all holy conversation and godliness, Looking for and hasting unto the coming of the day of God, wherein the heavens being on fire shall be dissolved, and the elements shall melt with fervent heat? 2 Peter 3:10–12.

> Ale deň Pánov príde ako zlodej v noci; v ten deň sa nebesia pominú s veľkým rachotom a živly sa rozplynú v žeravej horúčave; aj zem a diela na nej budú spálené. Keď sa teda toto všetko rozpadne, akými ľuďmi máte byť vo všetkom svätom obcovaní a zbožnosti, očakávajúc a urýchľujúc príchod Božieho dňa, pre ktorý sa nebesia v ohni rozpadnú a živly sa roztopia v žeravej horúčave! 2 Petra 3:10–12.

The second coming of Christ was represented at the transfiguration of Christ.

Druhý príchod Krista bol znázornený pri Kristovom premenení.

> “Moses upon the mount of transfiguration was a witness to Christ’s victory over sin and death. He represented those who shall come forth from the grave at the resurrection of the just. Elijah, who had been translated to heaven without seeing death, represented those who will be living upon the earth at Christ’s second coming, and who will be ‘changed, in a moment, in the twinkling of an eye, at the last trump;’ when ‘this mortal must put on immortality,’ and ‘this corruptible must put on incorruption.’ 1 Corinthians 15:51–53. Jesus was clothed with the light of heaven, as He will appear when He shall come ‘the second time without sin unto salvation.’ For He will come ‘in the glory of His Father with the holy angels.’ Hebrews 9:28; Mark 8:38. The Saviour’s promise to the disciples was now fulfilled. Upon the mount the future kingdom of glory was represented in miniature,—Christ the King, Moses a representative of the risen saints, and Elijah of the translated ones.” The Desire of Ages, 421.

> „Mojžiš na vrchu premenenia bol svedkom Kristovho víťazstva nad hriechom a smrťou. Predstavoval tých, ktorí vyjdú z hrobu pri vzkriesení spravodlivých. Eliáš, ktorý bol vzatý do neba bez toho, aby okusil smrť, predstavoval tých, ktorí budú žiť na zemi pri Kristovom druhom príchode a ktorí budú ‚premenení razom, v okamihu, pri zatrúbení poslednej trúby‘; keď ‚toto porušiteľné si musí obliecť neporušiteľnosť‘ a ‚toto smrteľné si musí obliecť nesmrteľnosť‘. 1 Korinťanom 15:51–53. Ježiš bol odetý svetlom neba, ako sa zjaví, keď príde ‚druhý raz, bez hriechu, na spasenie‘. Lebo príde ‚v sláve svojho Otca so svätými anjelmi‘. Hebrejom 9:28; Marek 8:38. Spasiteľovo zasľúbenie učeníkom sa teraz naplnilo. Na vrchu bolo budúce kráľovstvo slávy predstavené v zmenšenej podobe,—Kristus Kráľ, Mojžiš ako zástupca vzkriesených svätých a Eliáš ako zástupca tých, ktorí boli vzatí do neba.“ Túžba vekov, 421.

Elijah, who did not die, represents the one hundred and forty-four thousand who do not die, and Moses represents those that do die. In the last days those two classes are represented in Revelation chapter seven, as the one hundred and forty-four thousand and the great multitude. When the fifth seal is opened in Revelation chapter six, those that were murdered by the papacy during the Dark Ages are given white robes.

Eliáš, ktorý nezomrel, predstavuje stoštyridsaťštyritisíc, ktorí nezomrú, a Mojžiš predstavuje tých, ktorí zomrú. V posledných dňoch sú tieto dve triedy predstavené v siedmej kapitole Zjavenia ako stoštyridsaťštyritisíc a veľký zástup. Keď je v šiestej kapitole Zjavenia otvorená piata pečať, tým, ktorí boli zavraždení pápežstvom počas temného stredoveku, sú dané biele rúcha.

> “‘And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: and they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, Holy and true, doest Thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them [They were pronounced pure and holy]; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled’ [Revelation 6:9–11]. Here were scenes presented to John that were not in reality but that which would be in a period of time in the future.” Manuscript Releases, volume 20, 197.

> „A keď otvoril piatu pečať, videl som pod oltárom duše tých, ktorí boli pobití pre slovo Božie a pre svedectvo, ktoré zachovávali; a volali silným hlasom: Dokedy, Pane, svätý a pravdivý, nebudeš súdiť a pomstiť našu krv na tých, ktorí prebývajú na zemi? A každému z nich bolo dané biele rúcho [Boli vyhlásení za čistých a svätých]; a bolo im povedané, aby ešte krátky čas odpočívali, dokiaľ sa nedovŕši počet ich spolusluhov a ich bratov, ktorí majú byť zabití tak ako oni“ [Zjavenie 6:9–11]. Tu boli Jánovi predstavené výjavy, ktoré neboli skutočnosťou, ale tým, čo bude v budúcom časovom období.“ Manuscript Releases, zväzok 20, 197.

The martyrs are asking when God would avenge their murder. A martyr had the faith of Jesus before he was murdered, for it was the manifestation of that very faith that prompted the papacy to murder him. White robes represent the righteousness of Christ, but the white robes given to these souls who had been murdered, was given to them after their martyrdom. The robes are a symbol of martyrdom, not simply the righteousness of Christ. A martyr has the robe of Christ righteousness before he is murdered. The great multitude in Revelation seven are given white robes, thus representing those who die during the coming Sunday law bloodbath. Thus the one hundred and forty-four thousand are represented by Elijah and the faithful who die in the Lord by Moses at the mount of transfiguration.

Mučeníci sa pýtajú, kedy Boh pomstí ich zavraždenie. Mučeník mal vieru Ježišovu ešte predtým, ako bol zavraždený, lebo práve prejavenie tejto viery podnietilo pápežstvo, aby ho zavraždilo. Biele rúcha predstavujú Kristovu spravodlivosť, ale biele rúcha dané týmto dušiam, ktoré boli zavraždené, im boli dané až po ich mučeníckej smrti. Rúcha sú symbolom mučeníctva, nielen jednoducho Kristovej spravodlivosti. Mučeník má rúcho Kristovej spravodlivosti ešte predtým, ako je zavraždený. Veľkému zástupu v Zjavení sedem sú dané biele rúcha, a tým sú znázornení tí, ktorí zomrú počas nadchádzajúceho krviprelievania nedeľného zákona. Tak je teda stoštyridsaťštyri tisíc znázornených Eliášom a verní, ktorí umierajú v Pánovi, Mojžišom na vrchu premenenia.

The one hundred and forty-four thousand are the generation that does not die, and they are the generation which Christ is referring to that are alive when the heavens and earth pass away in Luke chapter twenty-one.

Stoštyridsaťštyritisíc sú pokolením, ktoré nezomiera, a sú pokolením, o ktorom hovorí Kristus, že bude nažive, keď sa pominú nebo a zem, v dvadsiatej prvej kapitole Evanjelia podľa Lukáša.

We will continue this study in the next article.

V tomto štúdiu budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

> “The murder of Abel was the first example of the enmity that God had declared would exist between the serpent and the seed of the woman—between Satan and his subjects and Christ and His followers. Through man’s sin, Satan had gained control of the human race, but Christ would enable them to cast off his yoke. Whenever, through faith in the Lamb of God, a soul renounces the service of sin, Satan’s wrath is kindled. The holy life of Abel testified against Satan’s claim that it is impossible for man to keep God’s law. When Cain, moved by the spirit of the wicked one, saw that he could not control Abel, he was so enraged that he destroyed his life. And wherever there are any who will stand in vindication of the righteousness of the law of God, the same spirit will be manifested against them. It is the spirit that through all the ages has set up the stake and kindled the burning pile for the disciples of Christ. But the cruelties heaped upon the follower of Jesus are instigated by Satan and his hosts because they cannot force him to submit to their control. It is the rage of a vanquished foe. Every martyr of Jesus has died a conqueror. Says the prophet, “They overcame him [‘that old serpent, called the devil, and Satan’] by the blood of the Lamb, and by the word of their testimony; and they loved not their lives unto the death.’ Revelation 12:11, 9.” Patriarchs and Prophets, 77.

> „Abelova vražda bola prvým príkladom nepriateľstva, o ktorom Boh vyhlásil, že bude jestvovať medzi hadom a semenom ženy — medzi satanom a jeho poddanými a Kristom a jeho nasledovníkmi. Satan získal skrze hriech človeka vládu nad ľudským pokolením, ale Kristus im umožní zložiť jeho jarmo. Kedykoľvek sa duša vierou v Baránka Božieho zriekne služby hriechu, vzplanie satanov hnev. Abelov svätý život svedčil proti satanovmu tvrdeniu, že je pre človeka nemožné zachovávať Boží zákon. Keď Kain, podnietený duchom toho zlého, videl, že nemôže ovládať Abela, tak sa rozvášnil, že ho pripravil o život. A kdekoľvek sa nájdu takí, ktorí budú stáť na obranu spravodlivosti Božieho zákona, ten istý duch sa prejaví proti nim. Je to duch, ktorý počas všetkých vekov vztýčil kôl a rozhoreval hranicu pre Kristových učeníkov. No ukrutnosti nakopené na nasledovníka Ježiša podnecuje satan a jeho zástupy, pretože ho nemôžu prinútiť, aby sa podrobil ich moci. Je to zúrivosť porazeného nepriateľa. Každý Ježišov mučeník zomrel ako víťaz. Prorok hovorí: „Zvíťazili nad ním [‚nad tým starým hadom, ktorý sa volá diabol a satan‘] pre Baránkovu krv a pre slovo svojho svedectva; a nemilovali svoj život až na smrť.“ Zjavenie 12,11.9.“ Patriarchovia a proroci, 77.

Back to Articles