Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Seven

Kniha Daniel — číslo päťdesiatsedem

Unveiling the Prophetic Secrets of Revelation: A Journey Through End-Time Prophecies

Odhaľovanie prorockých tajomstiev Zjavenia: putovanie proroctvami času konca

Author

Jeff Pippenger

Published

January 21, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

All the prophets speak of the end of the world, and all the prophecies meet and end in the book of Revelation. In the book of Revelation, the same line is taken up as in the book of Daniel, for they are the same book. All of these prophetic principles have been firmly recorded in the previous articles. In the book of Revelation, we are informed that just before probation closes there is a prophecy that has been sealed up that is unsealed. These articles have been setting forth the prophetic elements connected to the message in the book of Revelation that is now being unsealed. The message is not a singular prophetic truth, and every element of the message that is being unsealed falls into the category of the Revelation of Jesus Christ.

Všetci proroci hovoria o konci sveta a všetky proroctvá sa stretávajú a končia v knihe Zjavenie. V knihe Zjavenie sa nadväzuje na tú istú líniu ako v knihe Daniel, lebo sú to tá istá kniha. Všetky tieto prorocké zásady boli pevne zaznamenané v predchádzajúcich článkoch. V knihe Zjavenie sme poučení, že tesne pred uzavretím doby milosti je proroctvo, ktoré bolo zapečatené a je odpečatené. Tieto články predkladali prorocké prvky spojené s posolstvom v knihe Zjavenie, ktoré sa teraz odpečaťuje. Posolstvo nie je jednou jedinou prorockou pravdou a každý prvok posolstva, ktorý sa odpečaťuje, patrí do kategórie Zjavenia Ježiša Krista.

The message is unsealed just before the close of probation, when the “time is at hand.” The books of Daniel and Revelation, in association with the commentary from the writings of the Spirit of Prophecy, are very specific concerning the process associated with the unsealing of a prophetic message. It is the Lion of the tribe of Judah who accomplishes the unsealing, and when he does so he employs a structured method for presenting the message. He receives the message from the Father, who is represented as holding the Bible as it is sealed with seven seals. The Lion of the tribe of Judah, who is also the root of David and the Lamb that was slain, takes the book from the Father and removes the seals.

Posolstvo je odpečatené tesne pred uzavretím času milosti, keď „čas je blízko“. Knihy Daniel a Zjavenie v spojení s komentárom zo spisov Ducha proroctva sú veľmi konkrétne, pokiaľ ide o proces spojený s odpečatením prorockého posolstva. Je to Lev z kmeňa Júdovho, kto uskutočňuje odpečatenie, a keď tak činí, používa usporiadanú metódu na predloženie posolstva. Prijíma posolstvo od Otca, ktorý je predstavený tak, že drží Bibliu zapečatenú siedmimi pečaťami. Lev z kmeňa Júdovho, ktorý je zároveň koreňom Dávidovým a Baránkom, ktorý bol zabitý, berie knihu od Otca a odstraňuje pečate.

Jesus then gives the message to Gabriel, who along with other angels conveys the message to a prophet who writes the message and sends it to the churches. When the time to unseal the prophetic message is at hand the opening of the prophetic message produces a three-step testing process, that tests those within the churches who are the target audience of the prophet’s writing, and based upon the individual response of those church members, they determine whether they are in one of two classes. Those that accept the increase of knowledge which is produced by the message that is unsealed are identified as the “wise,” and those who do not are identified by Daniel as the “wicked,” and by Matthew as the “foolish”.

Ježiš potom odovzdáva posolstvo Gabrielovi, ktorý ho spolu s ďalšími anjelmi sprostredkúva prorokovi; ten posolstvo zapisuje a posiela ho cirkvám. Keď nastane čas odpečatiť prorocké posolstvo, otvorenie tohto prorockého posolstva vyvolá trojstupňový proces skúšky, ktorý skúša tých v cirkvách, ktorí sú cieľovým publikom prorokovho spisu; a na základe individuálnej reakcie týchto členov cirkví sa určuje, či patria do jednej z dvoch skupín. Tí, ktorí prijmú rozmnoženie poznania vyplývajúce z odpečateného posolstva, sú označení ako „múdri“, zatiaľ čo tí, ktorí ho neprijmú, sú Danielom označení ako „bezbožní“ a Matúšom ako „blázniví“.

All of these factors connected with the unsealing of the final prophetic secret are addressed and emphasized in verse nine of Revelation seventeen, for it identifies an element of the Revelation of Jesus Christ that will test the two classes of worshippers. It does so by identifying that it is the “wise” that will understand the message that follows the warning flag of the verse.

Všetky tieto činitele spojené s odpečatením posledného prorockého tajomstva sú oslovené a zdôraznené v deviatom verši sedemnástej kapitoly Zjavenia, pretože označuje prvok Zjavenia Ježiša Krista, ktorý preverí dve triedy ctiteľov. Robí to tým, že uvádza, že posolstvu, ktoré nasleduje po výstražnom znamení tohto verša, porozumejú „múdri“.

> And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. And there are seven kings: five are fallen, and one is, and the other is not yet come; and when he cometh, he must continue a short space. And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. Revelation 17:9–11.

> A tu je myseľ, ktorá má múdrosť. Sedem hláv je sedem vrchov, na ktorých sedí žena. A je sedem kráľov: päť ich padlo, jeden je, iný ešte neprišiel; a keď príde, musí zostať na krátky čas. A šelma, ktorá bola a nie je, aj ona je ôsma a je zo siedmich a ide do zatratenia. Zjavenie 17:9–11.

The “mind that has wisdom,” is the mind of the “wise.” The “wise” understand the increase of knowledge, and the increase of knowledge that is represented immediately after the prophetic marker, which identifies a truth that will be understood by the wise and rejected by the wicked, is the truth associated with the kingdoms of Bible prophecy set forth in the verses that follow. Those verses represent the last illustration of the kingdoms of Bible prophecy, and what is unsealed in the last days is that those eight kingdoms have also been represented in the first illustration of the kingdoms of Bible prophecy in Daniel chapter two.

„Myseľ, ktorá má múdrosť,“ je myseľ „múdrych“. „Múdri“ rozumejú vzrastu poznania a vzrast poznania, ktorý je predstavený bezprostredne po prorockom ukazovateli, označuje pravdu, ktorú múdri pochopia a bezbožní odmietnu; je to pravda súvisiaca s kráľovstvami biblického proroctva, predstavenými vo veršoch, ktoré nasledujú. Tieto verše predstavujú posledné znázornenie kráľovstiev biblického proroctva a to, čo je odpečatené v posledných dňoch, je skutočnosť, že týchto osem kráľovstiev bolo takisto znázornených v prvom znázornení kráľovstiev biblického proroctva v 2. kapitole Daniela.

The revelation of the truth upholds the limited view of the kingdoms of Bible prophecy that made up one of Miller’s jewels, but it shone ten times brighter, for it possesses much more truth than the Millerites understood from their limited point in history, and it represents a test as represented by the number “ten,” and by the warning beacon of the introductory warning of “here is the mind that has wisdom,” prophetically interpreted as, the following truth will test the churches that are sent the message that is unsealed just before the close of probation.

Zjavenie pravdy podopiera obmedzený pohľad na kráľovstvá biblického proroctva, ktorý tvoril jeden z Millerových klenotov, no žiarilo desaťkrát jasnejšie, lebo obsahuje omnoho viac pravdy, než milleriti chápali zo svojho obmedzeného bodu v dejinách, a predstavuje skúšku, ako to vyjadruje číslo „desať“, i výstražný maják úvodného napomenutia „tu je myseľ, ktorá má múdrosť“, prorocky vyloženého takto: nasledujúca pravda bude skúšať cirkvi, ktorým je posolstvo poslané, posolstvo, ktoré je odpečatené tesne pred uzavretím doby milosti.

In Revelation seventeen John was carried into the wilderness of twelve hundred and sixty years of papal darkness. He was placed at the very end of that period in 1798, which is the identical history he was placed at in Revelation thirteen.

V sedemnástej kapitole Zjavenia bol Ján prenesený do pustatiny tisíc dvestošesťdesiatich rokov pápežskej temnoty. Bol postavený na samý koniec tohto obdobia, do roku 1798, čo je totožná historická chvíľa, do ktorej bol postavený aj v trinástej kapitole Zjavenia.

> And I stood upon the sand of the sea, and saw a beast rise up out of the sea, having seven heads and ten horns, and upon his horns ten crowns, and upon his heads the name of blasphemy. Revelation 13:1.

> A postavil som sa na morskom piesku a videl som šelmu vystupovať z mora; mala sedem hláv a desať rohov, na svojich rohoch desať korún a na svojich hlavách meno rúhania. Zjavenie 13,1.

The “sand of the sea” represents 1798, for it represents the historical vantage point where John was shown the papacy (the beast of the sea) in the past tense, and the United States (the beast of the earth) rising up, and ultimately speaking as a dragon at the soon-coming Sunday law. Then the earth beast forces the world to accept the “image of the beast,” that would speak and implement Sunday legislation upon the entire world.

„Morský piesok“ predstavuje rok 1798, lebo predstavuje historický zorný bod, z ktorého bol Jánovi ukázaný pápežský systém (šelma z mora) v minulom čase a Spojené štáty (šelma zo zeme), ako povstávajú, a napokon ako hovoria ako drak pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone. Potom zemská šelma prinúti svet prijať „obraz šelmy“, ktorý bude hovoriť a presadzovať nedeľné zákonodarstvo nad celým svetom.

> “At the time when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, is represented by a beast with lamblike horns. The beasts preceding it had risen from the sea; but this came up out of the earth, representing the peaceful rise of the nation which it symbolized—the United States.” Signs of the Times, February 8, 1910.

> „V čase, keď pápežstvo, zbavené svojej sily, bolo prinútené upustiť od prenasledovania, Ján uzrel novú mocnosť vystupujúcu, aby opakovala hlas draka a pokračovala v tom istom krutom a rúhavom diele. Táto mocnosť, posledná, ktorá má viesť vojnu proti cirkvi a Božiemu zákonu, je znázornená šelmou s baránkovými rohmi. Šelmy, ktoré jej predchádzali, vystúpili z mora; táto však vystúpila zo zeme, čo predstavuje pokojný vzostup národa, ktorý symbolizovala — Spojených štátov.“ Signs of the Times, 8. februára 1910.

John is taken to the same vantage point of history to receive the final presentation of the kingdoms of Bible prophecy in chapter seventeen. Standing at that vantage point the kingdoms are presented. He is first informed that the beast controls both church and state, for she is seated upon not only seven heads, but also seven mountains. The seating of the great whore is identifying that she is the one riding the beast, and the one who rides the beast is the one who controls the beast.

Ján je v sedemnástej kapitole prenesený na to isté stanovisko dejín, aby prijal záverečné predstavenie kráľovstiev biblického proroctva. Stojac na tomto stanovisku sú kráľovstvá predstavené. Najprv je oboznámený s tým, že šelma ovláda cirkev i štát, lebo sedí nielen na siedmich hlavách, ale aj na siedmich vrchoch. To, že veľká smilnica sedí, označuje, že je tou, ktorá jazdí na šelme, a tá, ktorá jazdí na šelme, je tou, ktorá šelmu ovláda.

> And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:18.

> A žena, ktorú si videl, je to veľké mesto, ktoré kraľuje nad kráľmi zeme. Zjavenie 17,18.

The word “reigneth” means to hold and to rule over. A rider rules over the beast by holding the reins. The papacy rules over seven heads and also over seven mountains. In Daniel chapter two, Daniel informs Nebuchadnezzar that he is the “head” of gold. In Isaiah chapter seven a “head” is also a king, a capitol or a kingdom.

Slovo „kraľuje“ znamená držať a vládnuť nad. Jazdec vládne nad šelmou tým, že drží opraty. Pápežstvo vládne nad siedmimi hlavami a tiež nad siedmimi vrchmi. V druhej kapitole Daniela Daniel oznamuje Nebukadnesarovi, že on je „hlavou“ zo zlata. V siedmej kapitole Izaiáša je „hlava“ tiež kráľom, hlavným mestom alebo kráľovstvom.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:7, 8.

> Lebo hlavou Sýrie je Damask a hlavou Damasku je Résin; a do šesťdesiatich piatich rokov bude Efrajim zlomený tak, že už nebude ľudom. A hlavou Efrajima je Samária a hlavou Samárie je syn Remaliášov. Ak neuveríte, iste neobstojíte. Izaiáš 7:7, 8.

The papacy, which is the woman riding the beast, rules over all the kings of the earth. Those kings are represented as “ten kings,” that are the dragon-power of the last days. They are the kings the whore of Tyre commits fornication with. Those “ten kings” have been forced to accept the authority of the papacy, but the premier king of those ten kings is the United States. The United States is therefore also represented by Ahab, the king of the ten northern kingdoms of Israel. The number “seven” represents “complete,” and when the papacy is portrayed as reigning over the kings of the earth, she is also reigning over the ten kings and she is seated upon the seven heads.

Pápežstvo, ktoré je ženou sediacou na šelme, vládne nad všetkými kráľmi zeme. Títo králi sú predstavení ako „desať kráľov“, ktorí sú dračou mocou posledných dní. Sú to králi, s ktorými smilnica z Týru pácha smilstvo. Týchto „desať kráľov“ bolo prinútených prijať autoritu pápežstva, avšak popredným kráľom z týchto desiatich kráľov sú Spojené štáty. Spojené štáty sú preto tiež predstavené Achabom, kráľom desiatich severných kráľovstiev Izraela. Číslo „sedem“ predstavuje „úplnosť“, a keď je pápežstvo zobrazené ako vládnuce nad kráľmi zeme, vládne aj nad desiatimi kráľmi a sedí na siedmich hlavách.

Here is the mind that has wisdom, for the wise of the last days employ the methodology of “line upon line,” and they recognize that each of the symbols of the statecraft that the whore rules over identify the same truth. She also rules over seven mountains, and the Millerites identified a “mountain” in Bible prophecy as a symbol of a kingdom, but they also identified that symbols have more than one meaning.

Tu je myseľ, ktorá má múdrosť, lebo múdri posledných dní používajú metodológiu „riadok za riadkom“ a rozpoznávajú, že každý zo symbolov štátnictva, nad ktorým smilnica vládne, označuje tú istú pravdu. Vládne aj nad siedmimi vrchmi a milleriti určili „vrch“ v biblickom proroctve ako symbol kráľovstva, no zároveň určili aj to, že symboly majú viac než jeden význam.

Mountains are also a symbol of a church. The “glorious holy mountain” in the Scriptures represents God’s church.

Vrchy sú tiež symbolom cirkvi. „Slávny svätý vrch“ v Písmach predstavuje Božiu cirkev.

> The word that Isaiah the son of Amoz saw concerning Judah and Jerusalem. And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. Isaiah 2:1–3.

> Slovo, ktoré videl Izaiáš, syn Ámozov, o Judsku a Jeruzaleme. A stane sa v posledných dňoch, že vrch domu Hospodinovho bude pevne stáť na vrchole vrchov a bude vyvýšený nad pahorky; a pohrnú sa k nemu všetky národy. A mnohí ľudia pôjdu a povedia: Poďte a vystúpme na vrch Hospodinov, do domu Boha Jakobovho; a bude nás učiť svojim cestám, a budeme chodiť po jeho chodníkoch. Lebo zo Siona vyjde zákon a slovo Hospodinovo z Jeruzalema. Izaiáš 2:1–3.

The “Lord’s house” is His church, and it is a “mountain.” The great whore is seated upon seven mountains, thus identifying that she rules over all the churches, just as she rules over all the kings. She has control over all the churches and all the states in all the world.

„Dom Pánov“ je Jeho cirkev a je „vrchom“. Veľká neviestka sedí na siedmich vrchoch, čím sa ukazuje, že vládne nad všetkými cirkvami, tak ako vládne nad všetkými kráľmi. Má moc nad všetkými cirkvami a všetkými štátmi na celom svete.

The vision that Isaiah is identifying that came to him “concerning Judah and Jerusalem,” that we just cited, continues on, and it is still the same passage in chapter four, and according to Isaiah it is the “same day” that people say, “Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob.” In that same period of time “seven women” are identified.

Videnie, ktoré Izaiáš označuje ako to, ktoré k nemu prišlo „o Judsku a Jeruzaleme“, a ktoré sme práve citovali, pokračuje ďalej; stále ide o ten istý úsek vo štvrtej kapitole a podľa Izaiáša je to ten „deň“, keď ľudia hovoria: „Poďte a vystúpme na vrch Hospodinov, do domu Boha Jákobovho.“ V tom istom časovom období je označených „sedem žien“.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. And it shall come to pass, that he that is left in Zion, and he that remaineth in Jerusalem, shall be called holy, even every one that is written among the living in Jerusalem: When the Lord shall have washed away the filth of the daughters of Zion, and shall have purged the blood of Jerusalem from the midst thereof by the spirit of judgment, and by the spirit of burning. And the Lord will create upon every dwelling place of mount Zion, and upon her assemblies, a cloud and smoke by day, and the shining of a flaming fire by night: for upon all the glory shall be a defence. And there shall be a tabernacle for a shadow in the daytime from the heat, and for a place of refuge, and for a covert from storm and from rain. Isaiah 4:1–6.

> A v ten deň sa sedem žien chopí jedného muža a povie: Budeme jesť svoj vlastný chlieb a nosiť svoj vlastný odev; len nech sa nazývame tvojím menom, aby bola odňatá naša potupa. V ten deň bude ratolesť Hospodinova krásna a slávna a ovocie zeme bude výborné a utešené pre tých z Izraela, ktorí unikli. A stane sa, že ten, kto zostane na Sione, a ten, kto ostane v Jeruzaleme, bude nazvaný svätým, každý, kto je zapísaný medzi živými v Jeruzaleme: keď Pán zmyje nečistotu dcér Siona a očistí krv Jeruzalema z jeho stredu duchom súdu a duchom spaľovania. A Hospodin stvorí nad každým príbytkom vrchu Sion a nad jeho zhromaždeniami oblak a dym vo dne a žiaru plápolajúceho ohňa v noci; lebo nad všetkou slávou bude ochrana. A bude tam stánok ako tieň vo dne pred úpalom a ako miesto útočiska a úkrytu pred búrkou a pred dažďom. Izaiáš 4:1–6.

The “day” which is the subject of Isaiah’s vision is the “hour” of the great earthquake of Revelation chapter eleven. The wise that have accepted the admonition to “return” from the disappointment of July 18, 2020, and met the requirements of Leviticus twenty-six, and who have been brought together by Ezekiel’s first prophecy, are sealed when they accept Ezekiel’s second message of the four winds of Islam. They are then lifted up into heaven as an ensign, and God’s other children in Babylon begin to respond to the call to come out of Babylon, that begins at the earthquake, which is the soon-coming Sunday law. God’s other flock hear the message to come out of Babylon, and they proclaim, “Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob.”

„Dňom“, ktorý je predmetom Izaiášovho videnia, je „hodina“ veľkého zemetrasenia zo zjavenia v jedenástej kapitole. Múdri, ktorí prijali napomenutie „navrátiť sa“ zo sklamania z 18. júla 2020 a splnili požiadavky Levitika dvadsaťšesť, a ktorí boli zhromaždení Ezechielovým prvým proroctvom, sú zapečatení, keď prijmú Ezechielovo druhé posolstvo o štyroch vetroch islamu. Potom sú pozdvihnutí do neba ako zástava a ostatné Božie deti v Babylone začínajú odpovedať na výzvu vyjsť z Babylonu, ktorá sa začína pri zemetrasení, ktorým je čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon. Ostatné Božie stádo počuje posolstvo, aby vyšlo z Babylonu, a vyhlasuje: „Poďte a vystúpme na vrch Hospodinov, do domu Boha Jakobovho.“

In that “hour” the great whore begins to sing her songs and commit fornication with the kings of the earth. Those who are not written in the Lamb’s book of life follow the whore, and their churches come under her authority. Those churches are represented by Isaiah as “seven women.” Those “seven women” are the “seven mountains” that the papacy shall rule over, as the United States forces the entire world to erect an image of the beast that will both speak and cause all to receive the mark of papal authority.

V tej „hodine“ začne veľká smilnica spievať svoje piesne a smilniť s kráľmi zeme. Tí, ktorí nie sú zapísaní v Baránkovej knihe života, nasledujú smilnicu a ich cirkvi sa dostávajú pod jej moc. Tieto cirkvi predstavuje Izaiáš ako „sedem žien“. Týchto „sedem žien“ sú „sedem vrchov“, nad ktorými bude pápežstvo panovať, keď Spojené štáty prinútia celý svet postaviť obraz šelmy, ktorý bude hovoriť a spôsobí, aby všetci prijali znak pápežskej autority.

Those “seven women shall take hold of one man,” and that “man” is the “man” Paul identifies as “the man of sin.” In that testing period those who remain “in Jerusalem, shall be called holy, even every one that is written among the living in Jerusalem.” God’s people are those in the period of time whose names are written in the book of life, the book of the Lamb who was slain from the foundation of the world. The other class, who take hold of the “man of sin” are those in Revelation chapter thirteen that worship the man of sin.

Tých „sedem žien sa chopí jedného muža“ a tým „mužom“ je ten „muž hriechu“, ktorého Pavol označuje ako „muža hriechu“. V tom období skúšky tí, ktorí „zostanú v Jeruzaleme, budú nazvaní svätými, každý, kto je zapísaný medzi živými v Jeruzaleme“. Boží ľud sú tí v tom časovom období, ktorých mená sú zapísané v knihe života, v knihe Baránka, ktorý bol zabitý od založenia sveta. Druhá skupina, ktorá sa chytá „muža hriechu“, sú tí zo zjavenia trinástej kapitoly, ktorí sa klaňajú mužovi hriechu.

> And all that dwell upon the earth shall worship him, whose names are not written in the book of life of the Lamb slain from the foundation of the world. If any man have an ear, let him hear. Revelation 13:8, 9.

> A budú sa mu klaňať všetci obyvatelia zeme, ktorých mená nie sú zapísané v knihe života Baránka zabitého od založenia sveta. Ak má niekto ucho, nech počúva. Zjavenie 13:8, 9.

The “hour” of the great earthquake, which is the Sunday law crisis, is the conclusion of the investigative judgment, and the judgment is based upon whether your name is found or not found entered within the book of life, thus in that time the two classes represented by the relation to the book of life is identifying the very closing scenes of judgment. Those who take hold of the “man of sin,” proclaim that they will “eat” their “own bread, and wear” their “own apparel,” but their primary desire is to “be called by thy name”.

„Hodina“ veľkého zemetrasenia, ktorou je kríza nedeľného zákona, je záverom vyšetrujúceho súdu a súd sa zakladá na tom, či sa tvoje meno nájde alebo nenájde zapísané v knihe života; teda v tom čase tie dve triedy predstavené ich vzťahom ku knihe života označujú práve záverečné výjavy súdu. Tí, ktorí sa pridŕžajú „človeka hriechu“, vyhlasujú, že budú „jesť“ svoj „vlastný chlieb a obliekať“ si „vlastný odev“, ale ich prvoradou túžbou je „nazývať sa tvojím menom“.

They will retain their own doctrinal statement of beliefs (eat their own bread), and retain their denominational profession (their own apparel), but accept the name of the “man of sin.” The name of the “man of sin,” is “catholic”, which means “universal”. Those who take hold of the “man of sin,” wish to become part of the “universal church”, which is the Catholic church. They desire that relationship in order to “take away” their “reproach.”

Zachovajú si svoje vlastné doktrinálne vyhlásenie viery (jesť svoj vlastný chlieb) a zachovajú si svoje denominačné vyznanie (svoj vlastný odev), ale prijmú meno „človeka hriechu“. Menom „človeka hriechu“ je „katolícky“, čo znamená „všeobecný“. Tí, ktorí sa pridŕžajú „človeka hriechu“, si želajú stať sa súčasťou „všeobecnej cirkvi“, ktorou je Katolícka cirkev. Túžia po tomto vzťahu, aby „odňali“ svoju „potupu“.

The “reproach” addresses two significant elements of the beast that reigns over all the churches and all the nations in the last days. In the “hour of the great earthquake” in Revelation eleven, “the third woe cometh quickly”. The “third woe” is Islam. In the “hour of the great earthquake” in Revelation eleven, the Seventh Trumpet sounds. The Seventh Trumpet is Islam. Islam strikes in the “hour of the great earthquake,” for all of the Trumpets are the prophetic tools God has employed in judgment upon forced Sunday worship throughout world history.

„Potupa“ sa vzťahuje na dva významné prvky šelmy, ktorá v posledných dňoch vládne nad všetkými cirkvami a všetkými národmi. V „hodine veľkého zemetrasenia“ v Zjavení jedenásť „tretie beda prichádza rýchlo“. „Tretie beda“ je islam. V „hodine veľkého zemetrasenia“ v Zjavení jedenásť zaznieva siedma trúba. Siedma trúba je islam. Islam udiera v „hodine veľkého zemetrasenia“, lebo všetky trúby sú prorockými nástrojmi, ktoré Boh používal pri súde nad vynúteným svätením nedele počas celých dejín sveta.

When the “national ruin” of the United States is brought about, at the soon-coming Sunday law, the “nations will be angry.” It is Islam that angers the nations in Bible prophecy, as represented by the first reference to Islam in the book of Genesis.

Keď pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone dôjde k „národnej skaze“ Spojených štátov, „národy sa budú hnevať“. V biblickom proroctve je to islam, ktorý hnevá národy, ako to predstavuje prvá zmienka o islame v knihe Genezis.

> And the angel of the Lord said unto her, Behold, thou art with child, and shalt bear a son, and shalt call his name Ishmael; because the Lord hath heard thy affliction. And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:11, 12.

> A anjel Hospodinov jej povedal: Hľa, počala si a porodíš syna a dáš mu meno Izmael, lebo Hospodin počul tvoje súženie. A on bude divoký človek; jeho ruka bude proti každému a ruka každého proti nemu; a bude bývať v prítomnosti všetkých svojich bratov. 1. Mojžišova 16:11, 12.

The “reproach” of the last days is the religion of Islam. The churches and the nations of the world will come under the authority of the New World Order of a United Nations, which is ruled over by the Catholic church. The pope will be seated upon the one-world system, just as Constantine gave the papacy its seat in the year 330. The nations will determine that their ability to deal with the warfare being brought against mankind by Islam, can only be accomplished by a united effort, which will require a subjection to some moral authority, which the United States will insist is the Roman church. Just as Justinian gave the Catholic church its great authority in the year 533, history is repeated. The United States will force the world through its military might to obey, just as Clovis did for the Catholic church in the year 496. The history of verse two of Revelation thirteen will be repeated.

„Potupa“ posledných dní je náboženstvo islamu. Cirkvi a národy sveta sa dostanú pod autoritu Nového svetového poriadku Organizácie Spojených národov, nad ktorým vládne Katolícka cirkev. Pápež bude sedieť na jednotnom svetovom systéme tak, ako Konštantín dal pážstvu jeho sídlo v roku 330. Národy dospejú k záveru, že ich schopnosť vysporiadať sa s vojnou, ktorú proti ľudstvu vedie islam, možno uskutočniť iba spoločným úsilím, čo si bude vyžadovať podriadenie sa nejakej morálnej autorite, o ktorej budú Spojené štáty trvať, že ňou je Rímska cirkev. Tak ako Justinián dal Katolíckej cirkvi jej veľkú autoritu v roku 533, dejiny sa opakujú. Spojené štáty prinútia svet prostredníctvom svojej vojenskej moci poslúchať, tak ako to v roku 496 urobil Chlodovik pre Katolícku cirkev. Dejiny druhého verša trinástej kapitoly Zjavenia sa zopakujú.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> A šelma, ktorú som videl, bola podobná leopardovi, jej nohy boli ako nohy medveďa a jej papuľa ako papuľa leva; a drak jej dal svoju moc, svoj trón i veľkú právomoc. Zjavenie 13,2.

Once the image is set up, then the kings of the earth, who have been angered by the attacks of Islam, will recognize that the universal “reproach” against Islam that has been used to bring the worldwide image of the beast into existence, was not the “reproach” that the “man of sin” (Jezebel) was actually concerned with. Too late, the world will find out that Jezebel cares nothing about Islam, but that her heart desires to kill Elijah, as Herodias killed John the Baptist.

Keď bude obraz postavený, vtedy králi zeme, ktorí boli rozhorčení útokmi islamu, spoznajú, že všeobecná „potupa“ voči islamu, ktorá bola použitá na uvedenie celosvetového obrazu šelmy do existencie, nebola tou „potupou“, ktorá „človeka hriechu“ (Jezábel) v skutočnosti znepokojovala. Príliš neskoro svet zistí, že Jezábel sa o islam vôbec nestará, ale že jej srdce túži zabiť Eliáša, tak ako Herodiada zabila Jána Krstiteľa.

The “mind which hath wisdom,” is the “mind of the wise,” and the “wise” are those who understand the “increase of knowledge” that is produced when the Lion of the tribe of Judah, unseals the Revelation of Jesus Christ, just before probation closes.

„Myseľ, ktorá má múdrosť,“ je „myseľ múdrych“ a „múdri“ sú tí, ktorí rozumejú „rozmnoženiu poznania“, ktoré nastáva, keď Lev z kmeňa Júdu odpečaťuje Zjavenie Ježiša Krista tesne pred uzavretím doby milosti.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> A hovorí mi: Nezapečaťuj slová proroctva tejto knihy, lebo čas je blízko. Kto pácha neprávosť, nech pácha neprávosť ešte; a kto je poškvrnený, nech sa ešte poškvrňuje; a kto je spravodlivý, nech ešte činí spravodlivosť; a kto je svätý, nech sa ešte posväcuje. Zjavenie 22:10, 11.

The “seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth,” represents the truth that the papacy will reign over both church and state. Symbols have more than one meaning, and the symbols are to be defined and understood by the context of the passage where the symbols are represented. The argument arises that the verse identifies that the heads are the mountains, so what would be the justification for identifying a distinction between the heads (statecraft) and the mountains (churchcraft)? The distinction is established in Daniel chapters seven and eight. In chapter seven both pagan Rome and papal Rome are identified as “diverse,” from the beasts that preceded them.

„Sedem hláv je sedem vrchov, na ktorých sedí žena,“ predstavuje pravdu, že pápežstvo bude vládnuť nad cirkvou i štátom. Symboly majú viac než jeden význam a symboly sa majú vymedzovať a chápať podľa kontextu úseku, v ktorom sú predstavené. Vynára sa námietka, že tento verš stotožňuje hlavy s vrchmi; aké by teda bolo opodstatnenie rozlišovať medzi hlavami (štátnictvom) a vrchmi (cirkevníctvom)? Toto rozlíšenie je ustanovené v siedmej a ôsmej kapitole Daniela. V siedmej kapitole sú pohanský Rím i pápežský Rím označené ako „odlišné“ od šeliem, ktoré im predchádzali.

When chapter seven is brought upon chapter eight (line upon line), we find in chapter eight the little horn of Rome, oscillating between man, woman, man, woman. One symbol (the little horn) that represents two powers. In those chapters, a horn is a kingdom, and a kingdom is also a head. In chapter eight, the little horn represents two kingdoms, the fourth and fifth kingdom of Bible prophecy. The little horn symbolically represents two kingdoms, and the two kingdoms it represents are kingdoms that identify the union of statecraft and churchcraft. The seven heads, which are also seven mountains, represent two kingdoms, and the one kingdom is churchcraft and the other is statecraft.

Keď siedmu kapitolu priložíme k ôsmej kapitole (riadok na riadok), nachádzame v ôsmej kapitole malý roh Ríma, kolísajúci medzi mužom, ženou, mužom, ženou. Jeden symbol (malý roh), ktorý predstavuje dve moci. V týchto kapitolách je roh kráľovstvom a kráľovstvo je tiež hlavou. V ôsmej kapitole malý roh predstavuje dve kráľovstvá, štvrté a piate kráľovstvo biblického proroctva. Malý roh symbolicky predstavuje dve kráľovstvá a tie dve kráľovstvá, ktoré predstavuje, sú kráľovstvá, ktoré označujú spojenie štátnej moci a cirkevnej moci. Sedem hláv, ktoré sú zároveň siedmimi vrchmi, predstavuje dve kráľovstvá a jedno kráľovstvo je cirkevná moc a druhé je štátna moc.

In Daniel chapter two, there is another witness to this prophetic symbolism, for there the last kingdom, which the Millerites understood to be the fourth kingdom of Rome, is represented by iron and clay. The iron and clay are combined, though in reality iron does not combine with clay. Yet when Sister White comments upon the “iron and clay,” she identifies it as a symbol of churchcraft and statecraft, as is represented by chapter eight’s little horn, and the Revelation seventeen heads that are also mountains.

V druhej kapitole Daniela sa nachádza ďalšie svedectvo o tejto prorockej symbolike, lebo tam je posledné kráľovstvo, ktoré milleriti chápali ako štvrté kráľovstvo Ríma, znázornené železom a hlinou. Železo a hlina sú spojené, hoci sa v skutočnosti železo s hlinou nespája. Keď však sestra Whiteová komentuje „železo a hlinu“, označuje to za symbol cirkevníctva a štátnictva, tak ako to predstavuje malý roh z ôsmej kapitoly a sedemnástu hlavy Zjavenia, ktoré sú zároveň aj vrchmi.

> “We have come to a time when God’s sacred work is represented by the feet of the image in which the iron was mixed with the miry clay. God has a people, a chosen people, whose discernment must be sanctified, who must not become unholy by laying upon the foundation wood, hay, and stubble. Every soul who is loyal to the commandments of God will see that the distinguishing feature of our faith is the seventh-day Sabbath. If the government would honor the Sabbath as God has commanded, it would stand in the strength of God and in defense of the faith once delivered to the saints. But statesmen will uphold the spurious sabbath, and will mingle their religious faith with the observance of this child of the papacy, placing it above the Sabbath which the Lord has sanctified and blessed, setting it apart for man to keep holy, as a sign between Him and His people to a thousand generations. The mingling of churchcraft and statecraft is represented by the iron and the clay. This union is weakening all the power of the churches. This investing the church with the power of the state will bring evil results. Men have almost passed the point of God’s forbearance. They have invested their strength in politics, and have united with the papacy. But the time will come when God will punish those who have made void His law, and their evil work will recoil upon themselves.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1168, 1169.

> „Dospeli sme do času, keď je Božie posvätné dielo znázornené nohami sochy, v ktorých bolo železo zmiešané s mazľavou hlinou. Boh má ľud, vyvolený ľud, ktorého rozlišovanie musí byť posvätené, ktorý sa nesmie znesvätiť tým, že na základ bude klásť drevo, seno a slamu. Každá duša, ktorá je verná Božím prikázaniam, uvidí, že rozlišujúcim znakom našej viery je sobota siedmeho dňa. Keby vláda ctila sobotu tak, ako Boh prikázal, stála by v Božej sile a na obranu viery raz odovzdanej svätým. Ale štátnici budú podporovať falošnú sobotu a zmiešajú svoju náboženskú vieru so zachovávaním tohto dieťaťa pápežstva, postaviac ho nad sobotu, ktorú Pán posvätil a požehnal, oddeliac ju, aby ju človek zachovával ako svätú, ako znamenie medzi Ním a Jeho ľudom po tisíc pokolení. Miešanie cirkevníctva a štátnictva je znázornené železom a hlinou. Toto spojenie oslabuje všetku moc cirkví. Toto vybavenie cirkvi mocou štátu prinesie zlé následky. Ľudia už takmer prekročili hranicu Božej zhovievavosti. Svoju silu vložili do politiky a spojili sa s pápežstvom. Príde však čas, keď Boh potrestá tých, ktorí zrušili Jeho zákon, a ich zlé dielo sa obráti proti nim samým.“ The Seventh-day Adventist Bible Commentary, zväzok 4, 1168, 1169.

We will continue this study in the next article.

V tejto štúdii budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

> “In the scene representing the work of Christ for us, and the determined accusation of Satan against us, Joshua stands as the high priest, and makes request in behalf of God’s commandment-keeping people. At the same time Satan represents the people of God as great sinners, and presents before God the list of sins he has tempted them to commit through their lifetime, and urges that because of their transgressions, they be given into his hands to destroy. He urges that they should not be protected by ministering angels against the confederacy of evil. He is full of anger because he cannot bind the people of God into bundles with the world, to render to him complete allegiance. Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus. In their enmity against the people of God, they show themselves guilty also of the choice of Barabbas instead of Christ.

> „Vo výjave znázorňujúcom Kristovo dielo pre nás a Satanovo rozhodné obviňovanie proti nám stojí Jozua ako veľkňaz a predkladá prosbu v prospech Božieho ľudu, ktorý zachováva prikázania. Zároveň Satan predstavuje Boží ľud ako veľkých hriešnikov a predkladá pred Boha zoznam hriechov, ku ktorých spáchaniu ich počas celého života pokúšal, a nalieha, aby pre svoje prestúpenia boli vydaní do jeho rúk na zahubenie. Nalieha, že by nemali byť chránení slúžiacimi anjelmi pred spolčením zla. Je plný hnevu, pretože nemôže zviazať Boží ľud do snopov so svetom, aby mu preukazoval úplnú oddanosť. Králi, panovníci a miestodržitelia na seba uvalili znamenie antikrista a sú predstavení ako drak, ktorý ide viesť vojnu proti svätým — proti tým, ktorí zachovávajú Božie prikázania a majú Ježišovu vieru. Vo svojom nepriateľstve proti Božiemu ľudu sa usvedčujú z viny aj tým, že si zvolili Barabáša namiesto Krista.“

> “God has a controversy with the world. When the judgment shall sit, and the books shall be opened, He has an awful account to settle, which would now make the world fear and tremble were men not blinded and bewitched by satanic delusions and deceptions. God will call the world to account for the death of His only-begotten Son, whom to all intents and purposes the world has crucified afresh, and put to open shame in the persecution of His people. The world has rejected Christ in the person of His saints, has refused His messages in the refusal of the messages of prophets, apostles, and messengers. They have rejected those who have been colaborers with Christ, and for this they will have to render an account.” Testimonies to Ministers, 38, 39.

> „Boh má spor so svetom. Keď sa zasadne súd a otvoria sa knihy, bude musieť vyrovnať strašlivý účet, ktorý by už teraz priviedol svet k strachu a chveniu, keby ľudia neboli zaslepení a očarení satanskými bludmi a zvodmi. Boh bude volať svet na zodpovednosť za smrť svojho jednorodeného Syna, ktorého svet na všetky praktické účely znovu ukrižoval a vystavil verejnej hanbe v prenasledovaní Jeho ľudu. Svet odmietol Krista v osobe Jeho svätých, odmietol Jeho posolstvá tým, že odmietol posolstvá prorokov, apoštolov a poslov. Odmietli tých, ktorí boli Kristovými spolupracovníkmi, a za to budú musieť vydať počet.“ Testimonies to Ministers, 38, 39.

Back to Articles