Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Six

Kniha Daniel — osemdesiatšesť

The Prophetic Unveiling: Understanding the Increase of Knowledge and the Midnight Cry Message

Prorocké odhalenie: Porozumenie nárastu poznania a posolstvu polnočného volania

Author

Jeff Pippenger

Published

February 19, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are dealing with the parallel between the movements of the first and third angels, in order to better understand what the increase of knowledge represents symbolically when it is unsealed at the time of the end. We are attempting to demonstrate that it represents an escalation of truth that ultimately climaxes as the latter rain, which is the message of the Midnight Cry. As a symbol, the “increase of knowledge” is derived from the book of Daniel, and it is there identified as the prophetic knowledge that tests and produces two classes of worshippers.

Zaoberáme sa paralelou medzi hnutiami prvého a tretieho anjela, aby sme lepšie porozumeli tomu, čo zvýšenie poznania symbolicky predstavuje, keď je odpečatené v čase konca. Snažíme sa preukázať, že predstavuje stupňovanie pravdy, ktoré napokon vrcholí ako neskorý dážď, čo je posolstvo Polnočného volania. Ako symbol je „zvýšenie poznania“ odvodené z knihy Daniel, a tam je označené ako prorocké poznanie, ktoré skúša a vytvára dve triedy ctiteľov.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> A povedal: Choď svojou cestou, Daniel, lebo tieto slová sú zavreté a zapečatené až do času konca. Mnohí budú očistení, vybielení a skúšaní; ale bezbožní budú páchať bezbožnosť; a nikto z bezbožných neporozumie; múdri však porozumejú. Daniel 12:9, 10.

In 1989 an “increase of knowledge” was unsealed that will ultimately demonstrate two classes of worshippers. Those two classes are illustrated in the context of how they relate to the message of the latter rain. The wicked do not recognize or receive the latter rain, and the wise do. The wicked therefore do not see when the latter rain begins to fall, and it began to fall when the nations were angered on September 11, 2001. We have been addressing the leadership of Laodicean Adventism as represented in Ezekiel chapters eight and nine, and also in Isaiah chapter twenty-eight. In Isaiah the “scornful men” “made lies” their “refuge” and “hid” themselves “under falsehood.”

V roku 1989 bolo odpečatené „rozmnoženie poznania“, ktoré napokon preukáže dve triedy uctievačov. Tieto dve triedy sú znázornené v kontexte toho, ako sa vzťahujú k posolstvu neskorého dažďa. Bezbožní neskorý dážď nerozpoznávajú ani neprijímajú, kým múdri áno. Bezbožní preto nevidia, keď neskorý dážď začína padať, a začal padať vtedy, keď sa národy rozhnevali 11. septembra 2001. Obracali sme sa na vedenie laodicejského adventizmu, ako je predstavené v ôsmej a deviatej kapitole Ezechiela, a tiež v dvadsiatej ôsmej kapitole Izaiáša. V Izaiášovi si „posmievační muži“ urobili z „lži“ svoje „útočisko“ a „skryli“ sa „pod nepravdou“.

> Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:14, 15.

> Preto počujte slovo Hospodinovo, vy posmievační mužovia, ktorí vládnete tomuto ľudu, čo je v Jeruzaleme. Pretože ste povedali: Uzavreli sme zmluvu so smrťou a s podsvetím sme v dohode; keď sa prevalí záplava biča, nedosiahne až k nám, lebo lož sme si urobili útočiskom a pod nepravdou sme sa ukryli. Izaiáš 28:14, 15.

The ancient men of Jerusalem of the last days fail the test of “the rest and refreshing” that is represented by the methodology of “line upon line,” which allows the wise to recognize the latter rain of the last days, through the historical illustration of the latter rain in the Millerite history. The prophetic characteristic of “the scornful men” that Isaiah emphasizes in the passage, is the lies and falsehood that they hid under and made their refuge. Therefore, in connection with the test of the latter rain message (the rest and refreshing that they would not hear), the ancient men of Jerusalem have accepted a lie.

Starodávni mužovia Jeruzalema posledných dní neobstoja v skúške „odpočinutia a občerstvenia“, ktorá je znázornená metodológiou „riadok na riadok“ a ktorá múdrym umožňuje rozpoznať neskorý dážď posledných dní prostredníctvom historického znázornenia neskorého dažďa v milleritských dejinách. Prorockou charakteristikou „posmievačných mužov“, ktorú Izaiáš v danom úseku zdôrazňuje, sú lži a nepravda, pod ktoré sa ukryli a ktoré si učinili útočišťom. Preto v súvislosti so skúškou posolstva neskorého dažďa („odpočinutie a občerstvenie“, ktoré nechceli počuť) starodávni mužovia Jeruzalema prijali lož.

The latter rain message arrives with a debate, as represented in Habakkuk chapter two, when the watchman there asks God what he should answer in the “debate” of his history, for the word “reproved” in verse one of chapter two means “argued with”.

Posolstvo neskorého dažďa prichádza so sporom, ako je to znázornené v druhej kapitole knihy Habakuk, kde sa tamojší strážca pýta Boha, čo má odpovedať v „spore“ svojho príbehu, lebo slovo „karhaný“ v prvom verši druhej kapitoly znamená „hádať sa s“.

> I will stand upon my watch, and set me upon the tower, and will watch to see what he will say unto me, and what I shall answer when I am reproved. Habakkuk 2:1.

> Na svojej stráži sa postavím a ustanovím sa na veži; budem čakať, aby som videl, čo mi povie a čo odpoviem, keď budem pokarhaný. Habakuk 2,1.

The wise during the debate of the latter rain, present the truths represented as Miller’s jewels, which are also the foundational truths identified, established and presented by the Millerites. Those truths are represented as Christ, the Rock of Ages.

Múdri počas sporu o neskorom daždi predkladajú pravdy znázornené ako Millerove klenoty, ktoré sú zároveň základnými pravdami označenými, ustanovenými a predloženými mileritmi. Tieto pravdy sú znázornené ako Kristus, Skala vekov.

> “Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> „Nech tí, ktorí stoja ako Boží strážcovia na múroch Siona, sú mužmi, ktorí dokážu vidieť nebezpečenstvá skôr, než prídu na ľud, — mužmi, ktorí vedia rozlišovať medzi pravdou a bludom, spravodlivosťou a neprávosťou.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given.” Review and Herald, April 14, 1903.

> „Bolo dané varovanie: Nesmie sa dovoliť, aby vošlo čokoľvek, čo by narušilo základ viery, na ktorom staviame od času, keď prišlo posolstvo v rokoch 1842, 1843 a 1844. Ja som bola v tomto posolstve a odvtedy stojím pred svetom verná svetlu, ktoré nám Boh dal. Nemienime zložiť nohy z plošiny, na ktorú boli postavené, keď sme deň čo deň hľadali Pána v úprimnej modlitbe a hľadali svetlo. Myslíte si, že by som sa mohla vzdať svetla, ktoré mi Boh dal? Má byť ako Skala vekov. Vedie ma odvtedy, čo mi bolo dané.“ Review and Herald, 14. apríla 1903.

The ancient men present a false latter rain message that is represented by Isaiah as a “lie” and a falsehood. In Ezekiel chapter eight, the history that identifies when the ancient men of Jerusalem are bowing to the sun, and are contrasted with those who receive the seal of God in the next chapter. The third abomination (generation), represents a false latter rain message, as represented by the “weeping for Tammuz.” In the third generation of Adventism, which began in 1919, a “lie” was introduced in connection with the false gospel publicly presented by W. W. Prescott at the 1919 Bible Conference. That “lie” is a specific subject of the third generation, and the “lie” is the false foundation of the false latter rain message, represented by the “weeping for Tammuz.”

Starodávni muži predkladajú falošné posolstvo neskorého dažďa, ktoré Izaiáš označuje ako „lož“ a nepravdu. V ôsmej kapitole Ezechiela je zaznamenaná história, ktorá určuje čas, keď sa starodávni muži Jeruzalema klaňajú slnku, a sú postavení do protikladu s tými, ktorí v nasledujúcej kapitole prijímajú pečať Božiu. Tretia ohavnosť (generácia) predstavuje falošné posolstvo neskorého dažďa, znázornené „plakaním za Tammúza“. V tretej generácii adventizmu, ktorá sa začala v roku 1919, bola zavedená „lož“ v súvislosti s falošným evanjeliom, ktoré W. W. Prescott verejne predložil na biblickej konferencii v roku 1919. Táto „lož“ je osobitným predmetom tretej generácie a je falošným základom falošného posolstva neskorého dažďa, znázorneného „plakaním za Tammúza“.

It is important to spend time pinpointing the “lie” in prophecy, for the “lie” is the major reason Laodicean Adventism cannot see the increase of knowledge in 1989. The “lie” is that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary ministry. Applying “the daily” prophetically as Christ’s sanctuary ministry is a false and incorrect prophetic application, but the “lie” is not simply identifying the false identification of “the daily” as a prophetic symbol, it also represents a “lie” that claims that Sister White agreed with the false application, and then using that falsehood to then establish the incorrect application as established truth.

Je dôležité venovať čas presnému určeniu „lži“ v proroctve, lebo práve „lož“ je hlavným dôvodom, prečo laodicejský adventizmus nedokáže rozpoznať vzrast poznania v roku 1989. „Ložou“ je tvrdenie, že „ustavičná obeť“ v knihe Daniel predstavuje Kristovu službu vo svätyni. Prorocké uplatňovanie „ustavičnej obete“ ako Kristovej služby vo svätyni je falošné a nesprávne prorocké použitie; no „lož“ nespočíva iba v tom, že sa odhalí nepravdivá identifikácia „ustavičnej obete“ ako prorockého symbolu, ale predstavuje aj „lož“, ktorá tvrdí, že sestra Whiteová súhlasila s týmto falošným výkladom, a potom sa táto nepravda používa na ustanovenie nesprávneho výkladu ako potvrdenej pravdy.

The correct understanding of the last six verses of Daniel eleven, have been typified by verses thirty to thirty-six, and when Sister White identifies the complete fulfillment of Daniel chapter eleven, she states that “scenes similar to those described” in verses thirty to thirty-six “will be repeated.”

Správne porozumenie posledných šiestich veršov Daniela jedenástej kapitoly bolo predobrazené veršami tridsať až tridsaťšesť; a keď sestra Whiteová označuje úplné naplnenie jedenástej kapitoly knihy Daniel, uvádza, že „zopakujú sa výjavy podobné tým, ktoré sú opísané“ vo veršoch tridsať až tridsaťšesť.

Employing the false definition of “the daily,” produces a false historical structure. The history represented in Daniel chapter eleven, verses thirty to thirty-six, includes the taking away of “the daily.” “The daily” is either the Millerite application, or application of Prescott and Daniells. Depending on which application is chosen, two different historical structures will be produced.

Použitie falošnej definície „ustavičnej obete“ vytvára falošnú historickú štruktúru. Dejiny znázornené v Danielovi, kapitole jedenástej, veršoch tridsať až tridsaťšesť, zahŕňajú odňatie „ustavičnej obete“. „Ustavičná obeť“ je buď milleritským výkladom, alebo výkladom Prescotta a Danielsa. Podľa toho, ktorý výklad sa zvolí, vzniknú dve odlišné historické štruktúry.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> A ramená povstanú z jeho strany, znesvätia svätyňu sily, odstránia ustavičnú obeť a postavia ohavnosť spustošenia. Daniel 11,31.

According to inspiration the prophetic history represented in this verse, and including verse thirty, and verses thirty-two through thirty-six is to be repeated in verses forty through forty-five of Daniel eleven.

Podľa inšpirácie sa má prorocká história znázornená v tomto verši, zahŕňajúca aj verš tridsiaty a verše tridsaťdva až tridsaťšesť, zopakovať vo veršoch štyridsať až štyridsaťpäť jedenástej kapitoly Daniela.

> “The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, [Daniel 11:30–36 quoted.]

> „Proroctvo v jedenástej kapitole Daniela takmer dosiahlo svoje úplné naplnenie. Veľká časť dejín, ktoré sa odohrali pri naplnení tohto proroctva, sa bude opakovať. V tridsiatom verši sa hovorí o mocnosti, ktorá ‚sa bude rmútiť, [Daniel 11:30–36 quoted.]“

> “Scenes similar to those described in these words will take place.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „Odohrajú sa výjavy podobné tým, ktoré sú opísané v týchto slovách.“ Manuscript Releases, číslo 13, 394.

The verse where we find “the daily,” is verse thirty-one.

Verš, v ktorom nachádzame „každodennú obeť“, je tridsiaty prvý.

> And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. Daniel 11:31.

> A vojsko povstane z jeho strany a poškvrní svätyňu sily, odstráni každodennú obeť a postaví ohavnosť spustošenia. Daniel 11:31.

The “arms” in the verse stand up on “his part.” The “arms” are a power, as is the one they “stand up” for. It is the “arms” in the verse that “stand on his part,” and the “arms” that “pollute the sanctuary of strength,” and the “arms” “take away the daily” and it is also the “arms” that “place the abomination that maketh desolate.” In Revelation chapter thirteen, the dragon, which is pagan Rome provides three things for the papacy.

„Ramena“ vo verši povstávajú „z jeho strany“. „Ramena“ sú mocnosťou, tak ako aj ten, za koho „povstávajú“. Sú to „ramená“ vo verši, ktoré „stoja na jeho strane“, a „ramená“, ktoré „poškvrňujú svätyňu sily“, a „ramená“ „odnímajú ustavičnú obeť“; a sú to tiež „ramená“, ktoré „postavia ohavnosť pustošiacu“. V trinástej kapitole Zjavenia drak, ktorým je pohanský Rím, poskytuje pápežstvu tri veci.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> A šelma, ktorú som videl, bola podobná leopardovi, a jej nohy boli ako nohy medveďa, a jej tlama ako tlama leva; a drak jej dal svoju moc, svoj trón a veľkú právomoc. Zjavenie 13:2.

The leopard-like beast is identified by Sister White as the papacy, and in chapter twelve Sister White identifies that the dragon is both Satan, and also pagan Rome.

Šelme podobná leopardovi je sestrou Whiteovou stotožnená s pápežstvom a v dvanástej kapitole sestra Whiteová uvádza, že drak je zároveň satanom aj pohanským Rímom.

> “Thus while the dragon, primarily, represents Satan, it is, in a secondary sense, a symbol of pagan Rome.” The Great Controversy, 439.

> „Tak teda drak predovšetkým predstavuje satana, no v druhotnom zmysle je symbolom pohanského Ríma.“ The Great Controversy, 439.

In verse two, of Revelation chapter thirteen, pagan Rome gave its military power, its “arms”, unto the papacy, beginning with Clovis king of the Franks (France), in the year 496. Pagan Rome gave papal Rome its seat of authority in the year 330, when the emperor Constantine vacated the city of Rome and moved the capitol of imperial Rome to the city of Constantinople. Pagan Rome gave the civil authority to the papacy in the year 533, when Justinian issued a decree identifying the papacy as the head of all the churches, and the corrector of heretics.

V druhom verši trinástej kapitoly Zjavenia pohanský Rím odovzdal pápežstvu svoju vojenskú moc, svoje „zbrane“, počnúc Chlodovikom, kráľom Frankov (Francúzsko), v roku 496. Pohanský Rím odovzdal pápežskému Rímu svoj stolec moci v roku 330, keď cisár Konštantín opustil mesto Rím a premiestnil hlavné mesto cisárskeho Ríma do mesta Konštantínopol. Pohanský Rím odovzdal pápežstvu občiansku moc v roku 533, keď Justinián vydal dekrét, ktorým označil pápežstvo za hlavu všetkých cirkví a za naprávateľa heretikov.

In verse thirty-one the “arms” that stand up, are the military forces of pagan Rome, that stood up for the papacy beginning with Clovis in the year 496. For this act the papacy identifies France as the “first born of the Catholic church,” and sometimes as “the eldest daughter of the Catholic church.” In verse thirty-one, after Constantine passed a Sunday law in the year 321, and then moved the capital from the city of Rome unto the city of Constantinople in the year 330, the formerly invincible empire began to crumble, as the first four Trumpet powers of Revelation chapter eight began an ongoing warfare against the Roman empire. The focus of the attacks carried out by the Barbarians and Genseric were directed against the city of Rome, which before the year 330, had been the “sanctuary of strength” for the Roman empire. From the year 330 and onward invading barbarian warfare was to “pollute the sanctuary of strength,” until the “arms” of pagan Rome were to stand up for the papacy, beginning in the year 496.

Vo verši tridsaťjeden „ramená“, ktoré povstanú, sú vojenské sily pohanského Ríma, ktoré povstali na podporu pápežstva počnúc Chlodovikom v roku 496. Za tento čin pápežstvo označuje Francúzsko za „prvorodeného syna Katolíckej cirkvi“ a niekedy aj za „najstaršiu dcéru Katolíckej cirkvi“. Vo verši tridsaťjeden, po tom, čo Konštantín vydal v roku 321 nedeľný zákon a potom v roku 330 premiestnil hlavné mesto z mesta Rím do mesta Konštantínopol, sa dovtedy neporaziteľná ríša začala rúcať, keď prvé štyri trúbkové mocnosti zo zjavenia, ôsmej kapitoly, začali neprestajnú vojnu proti Rímskej ríši. Ťažisko útokov vykonávaných barbarmi a Genserichom bolo zamerané proti mestu Rím, ktoré bolo pred rokom 330 pre Rímsku ríšu „svätyňou sily“. Od roku 330 a ďalej malo vojnové ťaženie vpadnuvších barbarov „poškvrňovať svätyňu sily“, až kým „ramená“ pohanského Ríma nepovstali na podporu pápežstva, počnúc rokom 496.

Not only did pagan Rome provide three things for the papal power, by giving it the military power, the civil authority and the seat of the city of Rome, but it also removed three horns for papal Rome.

Pohanský Rím nielenže poskytol pápežskej moci tri veci tým, že jej odovzdal vojenskú moc, občiansku autoritu a sídlo mesta Rím, ale pre pápežský Rím tiež odstránil tri rohy.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Pozoroval som rohy, a hľa, vystúpil medzi nimi iný malý roh, pred ktorým boli tri z prvých rohov vytrhnuté aj s koreňmi; a hľa, na tomto rohu boli oči podobné očiam človeka a ústa, ktoré hovorili veľké veci. Daniel 7:8.

The three horns that were to be “plucked up” in Daniel chapter seven, represented three primary powers that were resisting the rise of the papacy to power. The last of those three horns was removed when the Goths were driven from the city of Rome in the year 538. They were driven out of the city by the “arms” of pagan Rome, for those “arms” were to place the papacy (the abomination of desolation), on the throne of the then-known world in the year 538.

Tri rohy, ktoré mali byť v siedmej kapitole Daniela „vytrhnuté“, predstavovali tri hlavné mocnosti, ktoré odporovali vzostupu pápežstva k moci. Posledný z týchto troch rohov bol odstránený, keď boli Góti v roku 538 vyhnaní z mesta Rím. Z mesta ich vyhnali „ramená“ pohanského Ríma, lebo tieto „ramená“ mali v roku 538 dosadiť pápežstvo (ohavnosť spustošenia) na trón vtedy známeho sveta.

Verse thirty-one of Daniel eleven, identifies four things the “arms” (pagan Rome), were going to do. They were to “stand up” for the papacy, as they did in the year 496. They were to pollute the “sanctuary of strength” as represented by the military struggles that were carried out upon the city of Rome for roughly two centuries. They were to “place” the papacy on the throne of the earth in the year 538, and they were also to “take away the daily.”

Tridsiaty prvý verš jedenástej kapitoly Daniela označuje štyri veci, ktoré mali „ramená“ (pohanský Rím) vykonať. Mali sa „postaviť“ za pápežstvo, ako to urobili v roku 496. Mali poškvrniť „svätyňu sily“, ako to predstavovali vojenské zápasy vedené približne po dve storočia o mesto Rím. Mali „ustanoviť“ pápežstvo na trón zeme v roku 538 a tiež mali „odňať každodennú“.

The Hebrew word translated as “take away” in the verse (sur), means “to remove”. By the year 508, the resistance from paganism that existed in the Roman empire, that had been working to prevent the rise of the papacy to power, had been fully brought into subjection or eliminated.

Hebrejské slovo preložené vo verši ako „odňať“ (sur) znamená „odstrániť“. Do roku 508 bol odpor pohanstva, ktorý existoval v Rímskej ríši a ktorý pôsobil s cieľom zabrániť vzostupu pápežstva k moci, úplne podrobený alebo odstránený.

To identify “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application, but the actual work that was accomplished in Laodicean Adventist history that identified the false application as the truth, was based upon a specific “lie” that was accomplished in the third generation of Adventism. Sister White’s direction that the history of verses thirty to thirty-six will be repeated in the final fulfillment of Daniel eleven, made it impossible for “the scornful men” that rule Jerusalem to place an interpretation upon verse thirty-one without simultaneously rejecting the Spirit of Prophecy.

Stotožňovať „každodennú“ so službou Krista vo svätyni je nesprávna aplikácia, avšak samotné dielo, ktoré sa uskutočnilo v laodicejskej adventistickej histórii a ktoré označilo túto nesprávnu aplikáciu za pravdu, bolo založené na konkrétnej „lži“, ku ktorej došlo v tretej generácii adventizmu. Pokyn sestry Whiteovej, že dejiny veršov tridsať až tridsaťšesť sa zopakujú v konečnom naplnení Daniela jedenásť, znemožnil „posmievačným mužom“, ktorí vládnu Jeruzalemu, vykladať tridsiaty prvý verš bez toho, aby zároveň neodmietli Ducha proroctva.

The “scornful men” teach that the papacy took away the true understanding of Christ’s sanctuary ministry, by the introduction of the papal mass, which is a counterfeit of Christ’s work in the heavenly sanctuary. If this were the actual meaning of “the daily,” then the “arms” that stood up in verse thirty-one would be the papacy, for the grammatical structure of the verse demands that the “arms” are the power that takes away “the daily.”

„Posmievači“ učia, že pápežstvo odňalo pravé porozumenie Kristovej služby vo svätyni zavedením pápežskej omše, ktorá je falzifikátom Kristovho diela v nebeskej svätyni. Keby to bol skutočný význam „ustavičnej obete“, potom by „ramená“, ktoré povstali vo verši tridsaťjeden, predstavovali pápežstvo, lebo gramatická stavba verša vyžaduje, aby „ramená“ boli mocou, ktorá odníma „ustavičnú obeť“.

In order to uphold their dish of fables, they argue that the papacy (arms) polluted Christ’s heavenly sanctuary. The Hebrew word translated as “sanctuary (miqdash) of strength” is either a pagan sanctuary or God’s sanctuary. If Daniel wanted to convey that God’s sanctuary was to be polluted by the papacy, he would have employed the Hebrew word “qodesh”, which can only represent God’s sanctuary. So where is it recorded in the Bible or the Spirit of Prophecy that the heavenly sanctuary ever was or ever will be, polluted by the papacy?

Aby podopreli svoju misu bájok, tvrdia, že pápežstvo (ramená) poškvrnilo Kristovu nebeskú svätyňu. Hebrejské slovo preložené ako „svätyňa (miqdash) sily“ označuje buď pohanskú svätyňu, alebo Božiu svätyňu. Keby chcel Daniel vyjadriť, že Božia svätyňa mala byť poškvrnená pápežstvom, použil by hebrejské slovo „qodesh“, ktoré môže označovať jedine Božiu svätyňu. Kde je teda v Biblii alebo v Duchu proroctva zaznamenané, že nebeská svätyňa niekedy bola alebo niekedy bude poškvrnená pápežstvom?

Certainly, the sins of Christians are registered in the books of the heavenly sanctuary, but that representation does not mean God’s sanctuary was polluted. The cleansing of the sanctuary represented the cleansing of the record books that are located in the sanctuary. Furthermore, the papal power has never been Christian, so it has never been entered into the books of the investigative judgment. The only judgment identified for the papacy is the executive judgment of God’s wrath.

Iste, hriechy kresťanov sú zaznamenané v knihách nebeskej svätyne, no toto znázornenie neznamená, že Božia svätyňa bola poškvrnená. Očistenie svätyne predstavovalo očistenie záznamových kníh, ktoré sa nachádzajú vo svätyni. Navyše, pápežská moc nikdy nebola kresťanská, a preto nikdy nebola zapísaná do kníh vyšetrujúceho súdu. Jediným súdom určeným pre pápežstvo je výkonný súd Božieho hnevu.

The “arms” also were to “place the abomination that maketh desolate,” which would be what power? What power did the papacy place? And what power is it, in the very opening of verse thirty-one that the papacy stood up for?

„Ramena“ mali tiež „postaviť ohavnosť, ktorá pustoší“ — aká moc to teda mala byť? Akú moc ustanovilo pápežstvo? A za akú moc sa pápežstvo postavilo už v samom úvode tridsiateho prvého verša?

The unlearned in Laodicean Adventism who have placed their eternal life into the hands of men who have been identified as being unable to read the book that is sealed, may be comfortable having their itching ears soothed with that type of corrupted biblical application, but it is even more absurd to try and take the history they must identify to uphold their error, and align it with the last six verses of Daniel eleven.

Nevzdelaní v laodicejskom adventizme, ktorí vložili svoj večný život do rúk ľudí, o ktorých bolo označené, že nie sú schopní čítať zapečatenú knihu, sa možno cítia pohodlne, keď sa ich svrbivé uši tíšia takým druhom skazeného biblického výkladu, no ešte absurdnejšie je pokúšať sa vziať dejiny, ktoré musia stotožniť, aby podopreli svoj blud, a zosúladiť ich s poslednými šiestimi veršami Daniela jedenástej kapitoly.

In the history leading up to the collapse of the Soviet Union, which can be shown to be represented as the King of the South in verse forty of Daniel eleven, the military strength of the United States stood up for the papacy, as Ronald Reagan formed a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. In so doing, it signaled that any Protestant resistance to the rise of the papacy had been subdued in the United States, as typified by the removal of the resistance of paganism in the year 508. The King of the North (the papacy) in the passage first swept away the Soviet Union in 1989, and did so in partnership with “chariots” and “horseman,” representing the military strength of the United States, and also with the economic strength of the United States as represented by the “ships.”

V dejinách, ktoré viedli ku kolapsu Sovietskeho zväzu, o ktorom možno ukázať, že je vo verši štyridsať jedenástej kapitoly Daniela predstavený ako kráľ juhu, sa vojenská sila Spojených štátov postavila na obranu pápežstva, keď Ronald Reagan uzavrel tajné spojenectvo s antikristom biblického proroctva. Tým dal najavo, že akýkoľvek protestantský odpor voči vzostupu pápežstva bol v Spojených štátoch potlačený, ako to predobrazne znázorňuje odstránenie odporu pohanstva v roku 508. Kráľ severu (pápežstvo) v tomto úseku najprv zmietol Sovietsky zväz v roku 1989 a učinil tak v spojení s „vozmi“ a „jazdcami“, predstavujúcimi vojenskú silu Spojených štátov, a tiež s hospodárskou silou Spojených štátov, znázornenou „loďami“.

The United States was the “arms” that stood up for the papacy. Protestantism was taken away, just as the resistance of paganism was subdued by the year 508. In verse forty-one the United States will be conquered by the papacy, and the Constitution of the United States, which is the “sanctuary of strength” of the United States will be overturned as the United States places the King of the North (the papacy), upon the throne of the earth, as did pagan Rome in 538. If you are reading the articles on this website, then you can download The Time of the End magazine, and read a more thorough presentation of the last six verses of Daniel eleven, but we are now simply identifying that the identification of “the daily,” as Christ’s sanctuary ministry is a false application of the symbol. We are doing this in order to show that the false application was brought upon Laodicean Adventism by a purposeful lie.

Spojené štáty boli „ramenami“, ktoré povstali na podporu pápežstva. Protestantizmus bol odstránený, tak ako bol odpor pohanstva podrobený do roku 508. Vo verši štyridsaťjeden budú Spojené štáty dobyté pápežstvom a Ústava Spojených štátov, ktorá je „svätyňou sily“ Spojených štátov, bude zvrhnutá, keď Spojené štáty dosadia kráľa severu (pápežstvo) na trón zeme, tak ako to urobil pohanský Rím v roku 538. Ak čítate články na tejto webovej stránke, môžete si stiahnuť časopis The Time of the End a prečítať si dôkladnejší výklad posledných šiestich veršov Daniela jedenástej kapitoly, no teraz iba poukazujeme na to, že stotožnenie „ustavičnej služby“ s Kristovou službou vo svätyni je nesprávnou aplikáciou tohto symbolu. Robíme to preto, aby sme ukázali, že toto nesprávne použitie bolo na laodicejský adventizmus uvalené zámerným klamstvom.

We will continue to consider the prophetic lie in the next article.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v skúmaní prorockej lži.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.

> „Nemáme času nazbyt. Pred nami sú ťažké časy. Svet je zmietaný duchom vojny. Čoskoro sa odohrajú výjavy súženia, o ktorých sa hovorí v proroctvách. Proroctvo v jedenástej kapitole Daniela sa už takmer úplne naplnilo. Mnohé z dejín, ktoré sa odohrali pri napĺňaní tohto proroctva, sa zopakujú.

> “In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> „V tridsiatom verši sa hovorí o moci, ktorá ‚sa zarmúti, vráti sa a bude sa hnevať na svätú zmluvu; tak bude konať; ba sa vráti a porozumie sa s tými, ktorí opúšťajú svätú zmluvu. A vojsko bude stáť na jeho strane a poškvrnia svätyňu pevnosti, odstránia každodennú obeť a postavia ohavnosť spustošenia. A tých, ktorí bezbožne prestupujú zmluvu, zvedie lichôtkami; ale ľud, ktorý pozná svojho Boha, zosilnie a bude konať veľké veci. A rozumní medzi ľudom poučia mnohých; predsa však budú mnoho dní padať mečom, ohňom, zajatím a lúpežou. A keď budú padať, dostane sa im malej pomoci; ale mnohí sa k nim pripoja pokrytecky. A niektorí z rozumných padnú, aby boli skúšaní, očistení a vybielení až do času konca; lebo to ešte potrvá do určeného času. A kráľ bude konať podľa svojej vôle; vyvýši sa a zvelebí sa nad každého boha a bude hovoriť podivuhodné veci proti Bohu bohov a bude sa mu dariť, kým sa nenaplní hnev; lebo to, čo je určené, sa stane.‘ Daniel 11,30–36.“

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> „Udejú sa výjavy podobné tým, ktoré sú opísané v týchto slovách. Vidíme dôkazy, že satan rýchlo získava vládu nad mysľami ľudí, ktorí nemajú bázeň Božiu pred sebou. Nech všetci čítajú a chápu proroctvá tejto knihy, lebo teraz vstupujeme do času súženia, o ktorom sa hovorilo:“

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> „A v tom čase povstane Michal, veľké knieža, ktoré stojí za synmi tvojho ľudu; a nastane čas súženia, akého nebolo odvtedy, čo povstal národ, až do toho času; a v tom čase bude tvoj ľud vyslobodený, každý, kto bude nájdený zapísaný v knihe. A mnohí z tých, čo spia v prachu zeme, sa prebudia, jedni k večnému životu a druhí na hanbu a večné opovrhnutie. A múdri sa budú skvieť ako jas oblohy; a tí, ktorí privádzajú mnohých k spravodlivosti, ako hviezdy na veky vekov. Ale ty, ó, Daniel, zavri tieto slová a zapečať knihu až do času konca: mnohí budú pobehovať sem i tam a poznanie sa rozmnoží.“ Daniel 12:1–4. Manuscript Releases, číslo 13, 394.

Back to Articles