Article

# The Book of Daniel - Number Twenty-Eight

Kniha Daniel – číslo dvadsaťosem

Walls

Múry

Author

Jeff Pippenger

Published

December 23, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Nebuchadnezzar represents the beginning of Adventism, the beginning of the United States, the beginning of the Protestant horn and the beginning of the Republican horn. Belshazzar represents the end of all these lines.

Nebukadnesar predstavuje začiatok adventizmu, začiatok Spojených štátov, začiatok protestantského rohu a začiatok republikánskeho rohu. Baltazár predstavuje koniec všetkých týchto línií.

Nebuchadnezzar represents the history of the first and second angels’ messages from 1798, through to 1844, and the beginning of God’s investigative judgment. His testimony parallels Daniel chapter one. Belshazzar represents the history of the third angel’s message from 1989, through to the Sunday law, and the beginning of God’s executive judgment. His testimony parallels Daniel chapters one through three.

Nebukadnesar predstavuje dejiny posolstiev prvého a druhého anjela od roku 1798 až do roku 1844 a začiatku Božieho vyšetrujúceho súdu. Jeho svedectvo je paralelou k prvej kapitole Daniela. Baltazár predstavuje dejiny posolstva tretieho anjela od roku 1989 až po nedeľný zákon a začiatok Božieho výkonného súdu. Jeho svedectvo je paralelou ku kapitolám jedna až tri knihy Daniel.

Nebuchadnezzar marks the end of the “seven times” that came upon the northern kingdom of Israel in 1798, when his kingdom was restored unto him after living with the heart of a beast. His testimony continues until the opening of the investigative judgment at the end of the “seven times,” that came upon the southern kingdom of Judah in 1844. In his testimony the word “hour” represents the judgment hour message of the first angel, and then again, it represents the arrival of that message. The “hour” in his testimony marks both 1798, and 1844, which both represent the conclusion of the first indignation and the last indignation respectively.

Nabuchodonozor označuje ukončenie „siedmich časov“, ktoré prišli na severné kráľovstvo Izraela v roku 1798, keď mu bolo jeho kráľovstvo navrátené po tom, čo žil so srdcom šelmy. Jeho svedectvo pokračuje až do otvorenia vyšetrujúceho súdu na konci „siedmich časov“, ktoré prišli na južné kráľovstvo Júdu v roku 1844. V jeho svedectve slovo „hodina“ predstavuje posolstvo hodiny súdu prvého anjela a potom opäť predstavuje príchod tohto posolstva. „Hodina“ v jeho svedectve označuje rok 1798 aj 1844, ktoré obidva predstavujú ukončenie prvého rozhorčenia a posledného rozhorčenia.

Belshazzar’s end is marked by the mystical handwriting that equates to twenty-five hundred and twenty. The “seven times,” whether represented as an “hour,” a “scattering,” or “twenty-five hundred and twenty,” are a symbol of judgment. Nimrod’s judgment was a “scattering,” Nebuchadnezzar’s was “seven times,” and Belshazzar’s was twenty-five hundred and twenty. When Nebuchadnezzar judged the three worthies, he had the furnace heated “seven times,” above normal.

Belšaccarov koniec je označený mystickým nápisom, ktorý sa rovná číslu dvetisícpäťstodvadsať. „Sedem časov“, či už sú vyjadrené ako „hodina“, „rozptýlenie“ alebo „dvetisícpäťstodvadsať“, sú symbolom súdu. Nimrodovým súdom bolo „rozptýlenie“, Nabuchodonozorovým bolo „sedem časov“ a Belšaccarovým bolo dvetisícpäťstodvadsať. Keď Nabuchodonozor súdil troch hodnostárov, dal pec rozpáliť „sedem ráz“ nad obyčajnú mieru.

The judgment of the “seven times” is marked at the arrival of the first message, and the arrival of the third message. The end of Millerite Adventism in 1863 begins with the rejection of the doctrine of the “seven times,” and one hundred and twenty-six years later in 1989, “the time of the end” for the history of the third angel arrived. One hundred and twenty-six is a symbol of the “seven times”; so the end of the movement of the first angel in 1863, until the beginning of the movement of the third angel in 1989, is bridged together by the “seven times” by the symbolic one hundred and twenty-six.

Súd nad „sedemnásobným časom“ je vyznačený pri príchode prvého posolstva a pri príchode tretieho posolstva. Koniec milleritického adventizmu v roku 1863 sa začína odmietnutím učenia o „sedemnásobnom čase“ a o sto dvadsaťšesť rokov neskôr, v roku 1989, prišiel „čas konca“ pre dejiny tretieho anjela. Sto dvadsaťšesť je symbolom „sedemnásobného času“; takže koniec hnutia prvého anjela v roku 1863 až do začiatku hnutia tretieho anjela v roku 1989 je premostený „sedemnásobným časom“ prostredníctvom symbolických sto dvadsiatich šiestich rokov.

Yet the testimony of Belshazzar’s fall in Daniel chapter five, teaches that no one can see the judgment of the “seven times,” even though it is written upon the “wall”. For the Republican horn, the judgment is written on Thomas Jefferson’s “wall of separation of church and state” that is removed in chapter five of Daniel. For the true Protestant horn, the judgment is written on the two sacred charts that are hung upon the “wall” in order that those who read it may run. But in the blindness of Laodicea the words are indiscernible. In both cases, the words of judgment represent that both the true Protestant and Republican horns are weighed in the balances, and found wanting. The story of Belshazzar has a message for the Republican horn, representing the nations of the world.

Napriek tomu svedectvo o páde Belšaccara v piatej kapitole Daniela učí, že nikto nemôže rozpoznať súd „siedmich časov“, hoci je napísaný na „stene“. Pre republikánsky roh je súd napísaný na „stene oddelenia cirkvi od štátu“ Thomasa Jeffersona, ktorá je v piatej kapitole Daniela odstránená. Pre pravý protestantský roh je súd napísaný na dvoch posvätných mapách, ktoré sú zavesené na „stene“, aby tí, ktorí to čítajú, mohli bežať. No v slepote Laodicey sú tieto slová nerozoznateľné. V oboch prípadoch slová súdu predstavujú, že pravý protestantský aj republikánsky roh sú odvážené na váhach a nájdené ako nedostatočné. Príbeh Belšaccara má posolstvo pre republikánsky roh, predstavujúci národy sveta.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to nations of today.” Signs of the Times, July 20, 1891.

> „V dejinách Nabuchodonozora a Balsazára Boh hovorí k dnešným národom.“ Signs of the Times, 20. júla 1891.

The story of Belshazzar also has a message for the Protestant horn, representing the people of the world.

Príbeh Belšaccara má posolstvo aj pre protestantský roh, ktorý predstavuje ľud sveta.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to the people of today.” Bible Echo, September 17, 1894.

> „V dejinách Nebukadnesara a Belšaccara Boh hovorí k ľudu dneška.“ Bible Echo, 17. september 1894.

The sin of Belshazzar represents the sin of both horns of the earth beast. The sin of either of the horns is found in their rejection of their foundational truths, while having full knowledge of those truths. The Republican horn is held accountable to the light of the Constitution, and the beginning history when that divine document was produced, but has since been progressively rejected. When the nation speaks as a dragon the symbolic wall of separation of church and state will have been removed. For the true Protestant horn, the light from the history of the first and second angels’ messages, when the foundations were established, has been progressively rejected, and will continue to be increasingly rejected, until the “wall” of God’s law will also, ultimately be rejected.

Hriech Balsazára predstavuje hriech oboch rohov šelmy zeme. Hriech každého z týchto rohov spočíva v odmietnutí ich základných právd, hoci tieto pravdy plne poznajú. Republikánsky roh nesie zodpovednosť voči svetlu Ústavy a voči počiatočným dejinám, keď bol tento božský dokument vytvorený, no odvtedy je postupne odmietaný. Keď národ prehovorí ako drak, symbolický múr odluky cirkvi od štátu bude odstránený. Pokiaľ ide o pravý protestantský roh, svetlo z dejín posolstiev prvého a druhého anjela, keď boli položené základy, bolo postupne odmietané a bude naďalej čoraz viac odmietané, až napokon bude odmietnutý aj „múr“ Božieho zákona.

> “The prophet here describes a people who, in a time of general departure from truth and righteousness, are seeking to restore the principles that are the foundation of the kingdom of God. They are repairers of a breach that has been made in God’s law—the wall that He has placed around His chosen ones for their protection, and obedience to whose precepts of justice, truth, and purity is to be their perpetual safeguard.

> „Prorok tu opisuje ľud, ktorý sa v čase všeobecného odvrátenia sa od pravdy a spravodlivosti usiluje obnoviť zásady, ktoré sú základom Božieho kráľovstva. Sú opravovateľmi trhliny, ktorá bola urobená v Božom zákone — múre, ktorý On postavil okolo svojich vyvolených na ich ochranu a poslušnosť voči ktorého prikázaniam spravodlivosti, pravdy a čistoty má byť ich ustavičnou záštitou.

> “In words of unmistakable meaning the prophet points out the specific work of this remnant people who build the wall. ‘If thou turn away thy foot from the Sabbath, from doing thy pleasure on My holy day; and call the Sabbath a delight, the holy of the Lord, honorable; and shalt honor Him, not doing thine own ways, nor finding thine own pleasure, nor speaking thine own words: then shalt thou delight thyself in the Lord; and I will cause thee to ride upon the high places of the earth, and feed thee with the heritage of Jacob thy father: for the mouth of the Lord hath spoken it.’ Isaiah 58:13, 14.” Prophets and Kings, 677, 678.

> „Prorok slovami nezameniteľného významu poukazuje na osobitné dielo tohto ľudu ostatku, ktorý buduje hradbu. ‚Ak odvrátiš svoju nohu od soboty, aby si nekonal svoju záľubu v môj svätý deň; a budeš sobotu nazývať rozkošou, svätý deň Hospodinov ctihodným; a budeš Ho ctiť tak, že nepôjdeš svojimi vlastnými cestami, nebudeš hľadať svoju vlastnú záľubu ani hovoriť svoje vlastné slová: vtedy budeš mať rozkoš v Hospodinovi; a dám ti jazdiť po výšinách zeme a nasýtim ťa dedičstvom Jákoba, tvojho otca, lebo ústa Hospodinove to hovorili.‘ Izaiáš 58:13, 14.“ Proroci a králi, 677, 678.

The biblical methodology revealed by angels to William Miller, represents God’s prophetic laws, and unlike ancient Israel, modern Israel was to be the depositaries of not only the law of the Ten Commandments, but also the prophecies.

Biblická metodológia zjavená anjelmi Williamovi Millerovi predstavuje Božie prorocké zákony a na rozdiel od starovekého Izraela mal byť novodobý Izrael zvereným nositeľom nielen zákona Desiatich prikázaní, ale aj proroctiev.

> “God has called His church in this day, as He called ancient Israel, to stand as a light in the earth. By the mighty cleaver of truth, the messages of the first, second, and third angels, He has separated them from the churches and from the world to bring them into a sacred nearness to Himself. He has made them the depositaries of His law and has committed to them the great truths of prophecy for this time. Like the holy oracles committed to ancient Israel, these are a sacred trust to be communicated to the world. The three angels of Revelation 14 represent the people who accept the light of God’s messages and go forth as His agents to sound the warning throughout the length and breadth of the earth. Christ declares to His followers: ‘Ye are the light of the world.’ To every soul that accepts Jesus the cross of Calvary speaks: ‘Behold the worth of the soul: “Go ye into all the world, and preach the gospel to every creature.’” Nothing is to be permitted to hinder this work. It is the all-important work for time; it is to be far-reaching as eternity. The love that Jesus manifested for the souls of men in the sacrifice which He made for their redemption, will actuate all His followers.” Testimonies, volume 5, 455.

> „Boh povolal svoju cirkev v tomto čase, tak ako povolal staroveký Izrael, aby stála ako svetlo na zemi. Mocným ostrím pravdy, posolstvami prvého, druhého a tretieho anjela, ich oddelil od cirkví a od sveta, aby ich priviedol do svätej blízkosti k sebe. Učinil ich strážcami svojho zákona a zveril im veľké pravdy proroctva pre tento čas. Tak ako sväté výroky zverené starovekému Izraelu, aj toto je posvätná dôvera, ktorá má byť oznámená svetu. Traja anjeli zo Zjavenia 14 predstavujú ľud, ktorý prijíma svetlo Božích posolstiev a vychádza ako Jeho nástroj, aby rozniesol varovanie po celej šírke i dĺžke zeme. Kristus vyhlasuje svojim nasledovníkom: ‚Vy ste svetlo sveta.‘ Každej duši, ktorá prijíma Ježiša, hovorí kríž Golgoty: ‚Hľa, hodnota duše: „Choďte do celého sveta a kážte evanjelium každému stvoreniu.“‘ Nič nesmie byť pripustené, aby bránilo tomuto dielu. Je to nanajvýš dôležité dielo pre tento čas; má dosahovať tak ďaleko ako večnosť. Láska, ktorú Ježiš prejavil k ľudským dušiam v obeti, ktorú priniesol pre ich vykúpenie, bude podnecovať všetkých Jeho nasledovníkov.“ Testimonies, zväzok 5, 455.

The “great truths of prophecy,” which were delivered by angels, and established through the work of William Miller, are “a sacred trust to be communicated to the world.” The law of the Ten Commandments, the laws of nature, the laws of health and the laws of prophetic study were given by the same Great Lawgiver, and to reject one Commandment is to reject them all. The rejection of the methodology given to William Miller began a progressive rebellion, that ultimately will lead to Adventism rejecting the seventh-day Sabbath.

„veľké pravdy proroctva“, ktoré boli odovzdané anjelmi a potvrdené prostredníctvom diela Williama Millera, sú „posvätnou zverenou úlohou, ktorá má byť oznámená svetu“. Zákon Desiatich prikázaní, zákony prírody, zákony zdravia a zákony prorockého štúdia dal ten istý Veľký Zákonodarca, a zavrhnúť jedno prikázanie znamená zavrhnúť ich všetky. Odmietnutie metodológie danej Williamovi Millerovi začalo postupujúcu vzburu, ktorá napokon povedie k tomu, že adventizmus zavrhne sobotu siedmeho dňa.

> “The Lord has a controversy with his professed people in these last days. In this controversy men in responsible positions will take a course directly opposite to that pursued by Nehemiah. They will not only ignore and despise the Sabbath themselves, but they will try to keep it from others by burying it beneath the rubbish of custom and tradition. In churches and in large gatherings in the open air, ministers will urge upon the people the necessity of keeping the first day of the week. There are calamities on sea and land: and these calamities will increase, one disaster following close upon another; and the little band of conscientious Sabbath-keepers will be pointed out as the ones who are bringing the wrath of God upon the world by their disregard of Sunday.

> „Pán má v týchto posledných dňoch spor so svojím ľudom, ktorý sa k Nemu hlási. V tomto spore ľudia v zodpovedných postaveniach zaujmú postup priamo opačný tomu, ktorý zvolil Nehemiáš. Nielenže budú sami prehliadať a znevažovať sobotu, ale budú sa ju usilovať odňať aj iným tým, že ju pochovajú pod rumoviskom zvyku a tradície. V cirkvách i na veľkých zhromaždeniach pod otvoreným nebom budú kazatelia naliehať na ľud, aby zachovával prvý deň týždňa. Na mori i na súši prichádzajú pohromy; a tieto pohromy sa budú zväčšovať, jedna katastrofa bude tesne nasledovať za druhou; a na malú skupinu svedomitých zachovávateľov soboty bude ukazované ako na tých, ktorí svojím nezachovávaním nedele privolávajú na svet Boží hnev.

> “Satan urges this falsehood that he may take the world captive. It is his plan to compel men to accept errors. He takes an active part in the promulgation of all false religions, and will stop at nothing in his efforts to enforce erroneous doctrines. Under a cloak of religious zeal, men, influenced by his spirit, have invented the most cruel tortures for their fellow-men, and have inflicted the most awful sufferings upon them. Satan and his agents have the same spirit still; and the history of the past will be repeated in our day.

> „Satan presadzuje túto lož, aby mohol zotročiť svet. Jeho plánom je prinútiť ľudí prijať bludy. Aktívne sa podieľa na šírení všetkých falošných náboženstiev a vo svojom úsilí presadiť mylné náuky sa nezastaví pred ničím. Pod plášťom náboženskej horlivosti ľudia ovplyvnení jeho duchom vymysleli pre svojich blížnych najkrutejšie muky a uvalili na nich najhroznejšie utrpenia. Satan a jeho nástroje majú stále toho istého ducha; a dejiny minulosti sa zopakujú v našich dňoch.“

> “There are men who have set their minds and will to accomplish evil; in the dark recesses of their hearts they have resolved what crimes they will commit. These men are self-deceived. They have rejected God’s great rule of right, and in its stead have erected a standard of their own, and comparing themselves with this standard they pronounce themselves holy. The Lord will permit them to reveal what is in their hearts, to act out the spirit of the master that controls them. He will let them show their hatred of his law in their treatment of those who are loyal to its requirements. They will be actuated by the same spirit of religious frenzy that goaded on the mob that crucified Christ; church and State will be united in the same corrupt harmony.

> „Sú ľudia, ktorí upriamili svoju myseľ i vôľu na páchanie zla; v temných zákutiach svojich sŕdc sa rozhodli, aké zločiny spáchajú. Títo ľudia klamú sami seba. Zavrhli veľké Božie pravidlo spravodlivosti a namiesto neho si postavili vlastnú normu; a porovnávajúc sa s touto normou, vyhlasujú sa za svätých. Pán im dovolí odhaliť, čo je v ich srdciach, a prejaviť ducha pána, ktorý ich ovláda. Dovolí im ukázať ich nenávisť voči jeho zákonu v tom, ako budú zaobchádzať s tými, ktorí sú verní jeho požiadavkám. Budú poháňaní tým istým duchom náboženského poblúznenia, ktorý podnecoval dav, čo ukrižoval Krista; cirkev a štát sa spoja v tej istej skazenej harmónii.״

> “The church of today has followed in the steps of the Jews of old, who set aside the commandments of God for their own traditions. She has changed the ordinance, broken the everlasting covenant, and now, as then, pride, unbelief, and infidelity are the result. Her true condition is set forth in these words from the song of Moses: ‘They have corrupted themselves, their spot is not the spot of his children; they are a perverse and crooked generation. Do ye thus requite the Lord, O foolish people and unwise? is not he thy father that hath bought thee? hath he not made thee, and established thee?’” Review and Herald, March 18, 1884.

> „Cirkev dneška kráča v šľapajach dávnych Židov, ktorí odložili Božie prikázania pre svoje vlastné tradície. Zmenila ustanovenie, porušila večnú zmluvu a teraz, ako aj vtedy, sú výsledkom pýcha, nevera a bezbožnosť. Jej skutočný stav je vyjadrený týmito slovami z piesne Mojžišovej: ‚Porušili sa, nie sú jeho deťmi, pre svoju poškvrnu; sú pokolením prevráteným a skazeným. Takto sa odplácate Hospodinovi, ľud bláznivý a nemúdry? Či nie je on tvoj Otec, ktorý ťa vykúpil? Či ťa neučinil a neutvrdil?‘“ Review and Herald, 18. marca 1884.

The ultimate rejection of truth by Adventism occurs at the Sunday law, as Adventism repeats the history of ancient Israel, when “actuated by the same spirit of religious frenzy that goaded on the mob that crucified Christ; church and State will be united in the same corrupt harmony.” The progressive rebellion of Adventism is represented in Ezekiel chapter eight, with four escalating abominations, that prophetically mark the four generations of Adventism that began in 1863. The final abomination is when the leaders of Jerusalem bow down to the sun.

K definitívnemu odmietnutiu pravdy adventizmom dochádza pri nedeľnom zákone, keď adventizmus opakuje dejiny starovekého Izraela, keď „podnecované tým istým duchom náboženského šialenstva, ktorý hnal dav, čo ukrižoval Krista; cirkev a štát sa spoja v tej istej skazenej harmónii.“ Postupná vzbura adventizmu je znázornená v ôsmej kapitole Ezechiela štyrmi stupňujúcimi sa ohavnosťami, ktoré prorocky označujú štyri generácie adventizmu, ktoré sa začali v roku 1863. Záverečnou ohavnosťou je, keď sa vodcovia Jeruzalema klaňajú slnku.

> And he brought me into the inner court of the Lord’s house, and, behold, at the door of the temple of the Lord, between the porch and the altar, were about five and twenty men, with their backs toward the temple of the Lord, and their faces toward the east; and they worshipped the sun toward the east. Then he said unto me, Hast thou seen this, O son of man? Is it a light thing to the house of Judah that they commit the abominations which they commit here? for they have filled the land with violence, and have returned to provoke me to anger: and, lo, they put the branch to their nose. Therefore will I also deal in fury: mine eye shall not spare, neither will I have pity: and though they cry in mine ears with a loud voice, yet will I not hear them. Ezekiel 8:16–18.

> A priviedol ma do vnútorného nádvoria domu Hospodinovho, a hľa, pri vchode do chrámu Hospodinovho, medzi predsieňou a oltárom, bolo asi dvadsaťpäť mužov, chrbtom obrátených k chrámu Hospodinovmu a tvárou obrátených na východ; a klaňali sa slnku smerom na východ. Potom mi povedal: Či si to videl, synu človeka? Či je to domu Júdovmu malou vecou, že páchajú ohavnosti, ktoré páchajú tu? Lebo naplnili krajinu násilím a znovu ma popudzovali k hnevu; a hľa, prikladajú ratolesť k svojmu nosu. Preto aj ja budem konať v prchkosti; moje oko nepoľutuje ani sa nezľutujem; a hoci budú kričať do mojich uší silným hlasom, predsa ich nevyslyším. Ezechiel 8:16–18.

The judgment that is brought about at that time is illustrated in the “hour” of Belshazzar’s judgment.

Súd, ktorý je v tom čase vykonaný, je znázornený „hodinou“ Belšaccarovho súdu.

> Belshazzar the king made a great feast to a thousand of his lords, and drank wine before the thousand. Belshazzar, whiles he tasted the wine, commanded to bring the golden and silver vessels which his father Nebuchadnezzar had taken out of the temple which was in Jerusalem; that the king, and his princes, his wives, and his concubines, might drink therein. Then they brought the golden vessels that were taken out of the temple of the house of God which was at Jerusalem; and the king, and his princes, his wives, and his concubines, drank in them. They drank wine, and praised the gods of gold, and of silver, of brass, of iron, of wood, and of stone. In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaister of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Then the king’s countenance was changed, and his thoughts troubled him, so that the joints of his loins were loosed, and his knees smote one against another. The king cried aloud to bring in the astrologers, the Chaldeans, and the soothsayers. And the king spake, and said to the wise men of Babylon, Whosoever shall read this writing, and shew me the interpretation thereof, shall be clothed with scarlet, and have a chain of gold about his neck, and shall be the third ruler in the kingdom. Then came in all the king’s wise men: but they could not read the writing, nor make known to the king the interpretation thereof. Then was king Belshazzar greatly troubled, and his countenance was changed in him, and his lords were astonied. Daniel 5:1–9.

> Kráľ Belšaccar usporiadal veľkú hostinu pre tisíc svojich veľmožov a pred tou tisíckou pil víno. Keď Belšaccar okúsil vína, rozkázal priniesť zlaté a strieborné nádoby, ktoré jeho otec Nabuchodonozor odniesol z chrámu v Jeruzaleme, aby z nich pil kráľ i jeho kniežatá, jeho ženy a jeho vedľajšie ženy. Vtedy priniesli zlaté nádoby, ktoré boli vzaté z chrámu domu Božieho v Jeruzaleme, a kráľ, jeho kniežatá, jeho ženy a jeho vedľajšie ženy z nich pili. Pili víno a chválili bohov zo zlata, zo striebra, z medi, zo železa, z dreva a z kameňa. V tú istú hodinu sa objavili prsty ľudskej ruky a písali naproti svietniku na omietku steny kráľovského paláca; a kráľ videl časť ruky, ktorá písala. Vtedy sa kráľova tvár zmenila a jeho myšlienky ho zdesili, takže sa uvoľnili kĺby jeho bedier a jeho kolená narážali jedno o druhé. Kráľ hlasno zvolal, aby priviedli hvezdárov, Chaldejcov a veštcov. A kráľ prehovoril a povedal mudrcom Babylona: Ktokoľvek prečíta tento nápis a oznámi mi jeho výklad, bude oblečený do purpuru, bude mať na svojom hrdle zlatú reťaz a bude tretím panovníkom v kráľovstve. Vtedy vošli všetci kráľovi mudrci, ale nemohli prečítať nápis ani oznámiť kráľovi jeho výklad. Vtedy sa kráľ Belšaccar veľmi znepokojil, jeho tvár sa na ňom zmenila a jeho veľmoži boli ohromení. Daniel 5:1–9.

In the “same hour” that Belshazzar’s judgment arrived, Shadrach, Meshach and Abednego were cast into the furnace that had been heated “seven times” hotter than normal.

V tej „istej hodine“, keď prišiel Balsazárov súd, boli Šadrach, Méšach a Abédnégo uvrhnutí do pece, ktorá bola rozpálená „sedemnásobne“ viac než obyčajne.

> Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of music, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Shadrach, Meshach, and Abednego, answered and said to the king, O Nebuchadnezzar, we are not careful to answer thee in this matter. If it be so, our God whom we serve is able to deliver us from the burning fiery furnace, and he will deliver us out of thine hand, O king. But if not, be it known unto thee, O king, that we will not serve thy gods, nor worship the golden image which thou hast set up. Then was Nebuchadnezzar full of fury, and the form of his visage was changed against Shadrach, Meshach, and Abednego: therefore he spake, and commanded that they should heat the furnace one seven times more than it was wont to be heated. Daniel 3:15–19.

> Ak ste teda pripravení, že v tú chvíľu, keď budete počuť zvuk rohu, píšťaly, citary, harfy, žaltára, gájd a všelijakého druhu hudby, padnete a budete sa klaňať soche, ktorú som urobil, dobre; ale ak sa nebudete klaňať, v tú istú hodinu budete uvrhnutí doprostred horiacej ohnivej pece; a ktože je ten Boh, ktorý vás vyslobodí z mojich rúk? Šadrach, Méšach a Abéd-Nego odpovedali a riekli kráľovi: Ó Nebúkadnecar, nie je nám treba odpovedať ti v tejto veci. Ak je to tak, náš Boh, ktorému slúžime, nás môže vyslobodiť z horiacej ohnivej pece, a vyslobodí nás z tvojej ruky, ó kráľu. Ale ak nie, nech je ti známe, ó kráľu, že tvojim bohom slúžiť nebudeme ani sa nebudeme klaňať zlatej soche, ktorú si postavil. Vtedy sa Nebúkadnecar naplnil zúrivosťou a výraz jeho tváre sa zmenil proti Šadrachovi, Méšachovi a Abéd-Negovi; preto rozkázal, aby pec rozpálili sedem ráz viac, než bývala rozpálená. Daniel 3:15–19.

The “hour” of judgment for Belshazzar is the same “hour” of judgment for Shadrach, Meshach and Abednego, and in both lines “seven times” are represented as the symbol of that judgment. The three worthies are representing the two witnesses that ascend with clouds into heaven as the ensign in the “hour” of the great earthquake at the Sunday Law, and Belshazzar represents the judgment of national ruin that is brought upon the earth beast in the very same “hour.”

„Hodina“ súdu pre Belšaccara je tá istá „hodina“ súdu pre Šadracha, Méšacha a Abédnega a v oboch líniách je „sedemkrát“ predstavené ako symbol tohto súdu. Títo traja hodní predstavujú dvoch svedkov, ktorí vystupujú s oblakmi do neba ako zástava v „hodine“ veľkého zemetrasenia pri nedeľnom zákone, a Belšaccar predstavuje súd národnej skazy, ktorý je v tej istej „hodine“ privedený na šelmu zeme.

We will continue our study of Belshazzar’s judgment in the next article.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v štúdiu Belšaccarovho súdu.

> “I am deeply exercised in mind in reference to the low standard of piety among our people. And when I think of the woes passed on Capernaum, I think of how much heavier will come the condemnation upon those who know the truth and have not walked according to the truth, but in the sparks of their own kindling. In the night seasons I am addressing the people in a very solemn manner, beseeching them to ask their own consciences; What am I? Am I a Christian, or am I not? Is my heart renewed? Has the transforming grace of God moulded my character? Are my sins repented of? Are they confessed? Are they forgiven? Am I one with Christ as he is one with the Father? Do I hate what I once loved? Do I now love what I once hated? Do I count all things but loss for the excellency of the knowledge of Christ Jesus? Do I feel I am the purchased possession of Jesus Christ, and that every hour I must consecrate myself to his service?

> „Hlboko ma zamestnáva myseľ pri pomyslení na nízku mieru zbožnosti medzi naším ľudom. A keď myslím na beda vyrieknuté nad Kafarnaumom, myslím na to, o čo ťažšie dopadne odsúdenie na tých, ktorí poznajú pravdu a nechodili podľa pravdy, ale vo svetle iskier, ktoré si sami zažali. V nočných hodinách sa prihováram ľudu veľmi slávnostným spôsobom a úpenlivo ho prosím, aby sa pýtal svojho vlastného svedomia: Čo som? Som kresťan, alebo nie som? Je moje srdce obnovené? Vymodelovala pretvárajúca Božia milosť môj charakter? Oľutoval som svoje hriechy? Sú vyznané? Sú odpustené? Som jedno s Kristom, ako je on jedno s Otcom? Nenávidím to, čo som kedysi miloval? Milujem teraz to, čo som kedysi nenávidel? Pokladám všetko za stratu pre vznešenosť poznania Krista Ježiša? Cítim, že som vykúpeným vlastníctvom Ježiša Krista a že každú hodinu sa musím zasväcovať jeho službe?“

> “We are standing upon the threshold of great and solemn events. The whole earth is to be lightened with the glory of the Lord as the waters cover the channels of the great deep. Prophecies are being fulfilled, and stormy times are before us. Old controversies which have apparently been hushed for a long time will be revived, and new controversies will spring up; new and old will commingle, and this will take place right early. The angels are holding the four winds, that they shall not blow, until the specified work of warning is given to the world; but the storm is gathering, the clouds are loading, ready to burst upon the world, and to many it will be as a thief in the night.

> „Stojíme na prahu veľkých a slávnostných udalostí. Celá zem má byť osvietená slávou Pána, ako vody pokrývajú prúdy veľkej hlbiny. Proroctvá sa napĺňajú a búrlivé časy sú pred nami. Staré spory, ktoré boli zdanlivo na dlhý čas umlčané, znovu ožijú a povstanú nové spory; nové i staré sa premiešajú, a to sa stane veľmi skoro. Anjeli zadržiavajú štyri vetry, aby neviali, kým svetu nebude dané určené dielo varovania; ale búrka sa zhromažďuje, oblaky hustnú a sú pripravené prasknúť nad svetom, a pre mnohých to príde ako zlodej v noci.“

> “Many smiled and would not believe when we told them, twenty and thirty years ago, that the Sunday would be urged upon all the world, and a law be made to compel its observance, and force conscience. We see it being fulfilled. All that God has said of the future will surely come to pass; not one thing will fail of all that he has spoken. Protestantism is now reaching hands across the gulf to clasp hands with papacy, and a confederacy is being formed to trample out of sight the Sabbath of the fourth commandment; and the man of sin, who, at the instigation of Satan, instituted the spurious sabbath, this child of papacy, will be exalted to take the place of God.

> „Mnohí sa usmievali a nechceli veriť, keď sme im pred dvadsiatimi a tridsiatimi rokmi hovorili, že nedeľa bude vnucovaná celému svetu, že bude vydaný zákon, ktorý si vynúti jej zachovávanie a bude znásilňovať svedomie. Vidíme, ako sa to napĺňa. Všetko, čo Boh povedal o budúcnosti, sa iste splní; nezlyhá ani jedna vec zo všetkého, čo hovoril. Protestantizmus teraz podáva ruky ponad priepasť, aby si podal ruky s pápežstvom, a vytvára sa spolok, ktorý má pošliapať a zahladiť zo zreteľa sobotu štvrtého prikázania; a človek hriechu, ktorý z podnetu satana ustanovil nepravú sobotu, toto dieťa pápežstva, bude vyvýšený, aby zaujal miesto Boha.

> “All heaven is represented to me as watching the unfolding of events. A crisis is to be revealed in the great and prolonged controversy in the government of God on earth. Something great and decisive is to take place, and that right early. If any delay, the character of God and his throne will be compromised. The armory of heaven is open; all the universe of God and its equipments are ready. One word has justice to speak, and there will be terrific representations upon the earth, of the wrath of God. There will be voices and thunderings and lightnings and earthquakes and universal desolation. Every movement in the universe of heaven is to prepare the world for the great crisis.

> „Celé nebo je mi predstavené ako pozorujúce rozvíjanie udalostí. V tomto veľkom a dlhotrvajúcom spore o vládu Boha na zemi sa má odhaliť kríza. Má sa udiať niečo veľké a rozhodujúce, a to veľmi skoro. Ak by došlo k akémukoľvek zdržaniu, charakter Boha a jeho trón budú ohrozené. Nebeská zbrojnica je otvorená; celý Boží vesmír i všetko jeho vybavenie sú pripravené. Spravodlivosť má vysloviť jediné slovo a na zemi sa zjavia hrozivé prejavy Božieho hnevu. Budú hlasy, hromy, blesky, zemetrasenia a všeobecné spustošenie. Každý pohyb v nebeskom vesmíre má pripraviť svet na veľkú krízu.

> “Intensity is taking possession of every earthly element; and as a people who have had great light and wonderful knowledge, many of them are represented by the five sleeping virgins with their lamps, but no oil in their vessels; cold, senseless, with a feeble, waning piety. While a new life is being diffused and is springing up from beneath and taking fast hold of all Satan’s agencies, preparatory to the last great conflict and struggle, a new light and life and power is descending from on high, and taking possession of God’s people who are not dead, as many now are, in trespasses and sins. The people who will now see what is soon to come upon us by what is being transacted before us, will no longer trust in human inventions, and will feel that the Holy Spirit must be recognized, received, presented before the people, that they may contend for the glory of God, and work everywhere in the byways and highways of life, for the saving of the souls of their fellow-men. The only rock that is sure and steadfast is the Rock of Ages. Those only who build on this Rock are secure.

> „Intenzita sa zmocňuje každého pozemského prvku; a ako ľud, ktorý mal veľké svetlo a podivuhodné poznanie, mnohí z nich sú predstavovaní piatimi spiacimi pannami so svojimi lampami, ale bez oleja vo svojich nádobách; chladní, necitliví, so slabou, hasnúcou zbožnosťou. Zatiaľ čo sa šíri nový život, vzchádza zdola a pevne sa zmocňuje všetkých satanových nástrojov, ako príprava na posledný veľký zápas a boj, nové svetlo, život a moc zostupujú z výsosti a zmocňujú sa Božieho ľudu, ktorý nie je mŕtvy, ako sú teraz mnohí, v priestupkoch a hriechoch. Ľud, ktorý teraz podľa toho, čo sa odohráva pred našimi očami, uvidí, čo čoskoro príde na nás, už nebude dôverovať ľudským vynálezom a pocíti, že Duch Svätý musí byť uznaný, prijatý a predstavený pred ľudom, aby mohli zápasiť za Božiu slávu a pôsobiť všade na vedľajších cestách i hlavných cestách života na záchranu duší svojich blížnych. Jedinou skalou, ktorá je istá a pevná, je Skala vekov. Iba tí, ktorí stavajú na tejto Skale, sú v bezpečí.“

> “Those who are carnally minded now, notwithstanding the warnings given of God in his word and through the testimonies of his Spirit, will never unite with the holy family of the redeemed. They are sensual, debased in thought, and abominable in the sight of God. They have never been sanctified through the truth. They are not partakers of the divine nature, have never overcome self and the world with its affections and lusts. These characters are all through our churches, and as the result the churches are weak and sickly and ready to die. There must be no indifferent testimony borne now, but a decided, pointed testimony, rebuking every impurity, and exalting Jesus. We must as a people be in the attitude of expectation, working and waiting and watching and praying.

> „Tí, ktorí sú teraz telesne zmýšľajúci, napriek výstrahám, ktoré Boh dal vo svojom slove a prostredníctvom svedectiev svojho Ducha, sa nikdy nezjednotia so svätou rodinou vykúpených. Sú zmyselní, myšlienkami skazení a ohavní v Božích očiach. Nikdy neboli posvätení skrze pravdu. Nie sú účastníkmi božskej prirodzenosti, nikdy nepremohli seba ani svet s jeho náklonnosťami a žiadosťami. Takéto povahy sa nachádzajú v celom našom spoločenstve zborov a dôsledkom je, že zbory sú slabé, chorľavé a pripravené zomrieť. Teraz sa nesmie vydávať nijaké ľahostajné svedectvo, ale rozhodné, priame svedectvo, ktoré karhá každú nečistotu a vyvyšuje Ježiša. My ako ľud musíme byť v postoji očakávania, pracovať, čakať, bdieť a modliť sa.״

> “This blessed hope of the second appearing of Christ needs to be presented often to the people, with its solemn realities; looking for the soon appearing of our Lord Jesus to come in his glory, will lead to the regarding of earthly things as emptiness and nothingness. All worldly honor or distinction is of no value, for the true believer lives above the world; his steps are advancing heavenward. He is a pilgrim and stranger. His citizenship is above. He is gathering the sunbeams of the righteousness of Christ into his soul, that he may be a burning and shining light in the moral darkness that has enshrouded the world. What vigorous faith, what lively hope, what fervent love, what holy, consecrated zeal for God is seen in him, and what a decided distinction between him and the world! ‘Watch ye therefore, and pray always, that ye may be accounted worthy to escape all these things that shall come to pass, and to stand before the Son of man.’ ‘Watch ye therefore, for ye know not what hour your Lord doth come.’ ‘Therefore be ye ready also; for in such an hour as ye think not the Son of man cometh.” “Behold, I come as a thief. Blessed is he that watcheth, and keepeth his garments.’” Pamphlets, 38–40.

> „Táto blahoslavená nádej na druhé zjavenie Krista má byť ľudu často predkladaná v celej svojej vážnej skutočnosti; očakávanie skorého príchodu nášho Pána Ježiša v jeho sláve povedie k tomu, že na pozemské veci budeme hľadieť ako na prázdnotu a ničotnosť. Všetka svetská česť či výnimočnosť nemá nijakú cenu, lebo pravý veriaci žije nad svetom; jeho kroky smerujú k nebu. Je pútnikom a cudzincom. Jeho občianstvo je hore. Zhromažďuje do svojej duše slnečné lúče Kristovej spravodlivosti, aby bol horiacim a svietiacim svetlom v mravnej temnote, ktorá zahalila svet. Aká mocná viera, aká živá nádej, aká vrúcna láska, aká svätá, Bohu zasvätená horlivosť sa na ňom vidí, a aký zreteľný rozdiel je medzi ním a svetom! ‚Bdejte teda a modlite sa vždy, aby ste boli uznaní za hodných uniknúť všetkému tomu, čo má prísť, a postaviť sa pred Syna človeka.‘ ‚Bdejte teda, lebo neviete, v ktorú hodinu príde váš Pán.‘ ‚Preto buďte pripravení aj vy, lebo Syn človeka príde v hodinu, o ktorej sa nenazdáte.‘ ‚Hľa, prichádzam ako zlodej. Blahoslavený ten, kto bdie a stráži si svoj odev.‘“ Pamphlets, 38–40.

Back to Articles