Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-One

Kniha Daniel – číslo sto tridsaťjeden

Unveiling the Prophetic Tapestry: Connecting the Dots from Revelation to Present Realities

Odhaľovanie prorockej tapisérie: spájanie súvislostí od Zjavenia až po súčasnú realitu

Author

Jeff Pippenger

Published

March 12, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In previous articles we identified that the Millerites recognized that they were fulfilling the parable of the ten virgins, Habakkuk chapter two and Ezekiel chapter twelve, verses twenty-one through twenty-eight. The verses in Ezekiel identify that when these three prophetic passages are perfectly fulfilled in the last days, “the effect of every vision” will be fulfilled. Sister White also addresses this phenomenon.

V predchádzajúcich článkoch sme poukázali na to, že mileriti rozpoznali, že napĺňajú podobenstvo o desiatich pannách, druhú kapitolu Habakuka a dvanástu kapitolu Ezechiela, verše dvadsaťjeden až dvadsaťosem. Verše v Ezechielovi ukazujú, že keď sa tieto tri prorocké pasáže v posledných dňoch dokonale naplnia, naplní sa „účinnosť každého videnia“. Sestra Whiteová sa takisto zaoberá týmto javom.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> „V Zjavení sa stretávajú a končia všetky knihy Biblie. Tu je doplnenie knihy Daniel. Jedna je proroctvom; druhá zjavením. Kniha, ktorá bola zapečatená, nie je Zjavenie, ale tá časť Danielovho proroctva, ktorá sa vzťahuje na posledné dni. Anjel prikázal: ‚Ty však, Daniel, zavri tieto slová a zapečať knihu až do času konca.‘ Daniel 12,4.“ Skutky apoštolov, 585.

The parable of the ten virgins is repeated to the very letter in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, which began on September 11, 2001 and ends when the door is closed upon the foolish virgins at the soon-coming Sunday law. In that period of history the effect of every vision represented in “all the books of the Bible meet and end.”

Podobenstvo o desiatich pannách sa do posledného písmena opakuje v čase zapečaťovania stoštyridsiatich štyroch tisíc, ktorý sa začal 11. septembra 2001 a končí, keď sa pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone zatvoria dvere pred nerozumnými pannami. V tomto období dejín sa napĺňa účinok každého videnia, predstaveného v tom, že „všetky knihy Biblie sa stretávajú a končia.“

We have been building a platform of understanding in the previous article to set forth the external line of history that is represented in verse forty of Daniel eleven, which represents the political history of the earth beast’s Republican horn. That history runs parallel with the religious history of the earth beast’s true Protestant horn. We have identified a handful of prophetic lines which address the Republican horn of the earth beast, and are placing those lines upon the prophetic history that began at the time of the end in 1989.

V predchádzajúcom článku sme budovali základňu porozumenia, aby sme predložili vonkajšiu líniu dejín, ktorá je predstavená v štyridsiatom verši jedenástej kapitoly Daniela a ktorá znázorňuje politické dejiny republikánskeho rohu zemskej šelmy. Tieto dejiny prebiehajú súbežne s náboženskými dejinami pravého protestantského rohu zemskej šelmy. Identifikovali sme niekoľko prorockých línií, ktoré sa vzťahujú na republikánsky roh zemskej šelmy, a umiestňujeme tieto línie do prorockých dejín, ktoré sa začali v čase konca v roku 1989.

The prophetic period of the earth beast that began in 1776, and concluded at the time of the end in 1798, is the line we intend to employ in an attempt to bring all of the lines which are now having their effect together. The period of 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it begins and ends with a legislative action, which is the speaking of a nation.

Prorocké obdobie šelmy zo zeme, ktoré sa začalo v roku 1776 a skončilo v čase konca v roku 1798, je líniou, ktorú máme v úmysle použiť v snahe priviesť k súladu všetky línie, ktoré teraz pôsobia. Obdobie rokov 1776 až 1798 nesie podpis Alfy a Omegy, lebo sa začína i končí zákonodarným aktom, ktorým je hovorenie národa.

> “The speaking of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” The Great Controversy, 443.

> „Reč národa je konaním jeho zákonodarných a súdnych orgánov.“ Veľký spor, 443.

A primary characteristic of the earth beast is its speaking. The Constitution of the United States was a divine document that opened the doors for religious and political freedom, and in so doing swallowed the “flood” of persecution that had been carried on for centuries by the kings of Europe and the Catholic church.

Základnou charakteristikou šelmy zo zeme je jej hovorenie. Ústava Spojených štátov bola božským dokumentom, ktorý otvoril dvere náboženskej a politickej slobode, a tým pohltil „záplavu“ prenasledovania, ktorú po stáročia udržiavali králi Európy a katolícka cirkev.

> And the serpent cast out of his mouth water as a flood after the woman, that he might cause her to be carried away of the flood. And the earth helped the woman, and the earth opened her mouth, and swallowed up the flood which the dragon cast out of his mouth. Revelation 12:15, 16.

> A had vychrlil zo svojich úst za ženou vodu ako rieku, aby ju strhol prúd. Ale zemi pomohla žene; zem otvorila svoje ústa a pohltila rieku, ktorú drak vychrlil zo svojich úst. Zjavenie 12:15, 16.

At the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy it will again speak, but then it will speak as a dragon, by enforcing the Sunday law.

Na konci vlády zemskej šelmy ako šiesteho kráľovstva biblického proroctva opäť prehovorí, no vtedy bude hovoriť ako drak tým, že bude presadzovať nedeľný zákon.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> A videl som inú šelmu vystupovať zo zeme; mala dva rohy podobné Baránkovým, ale hovorila ako drak. Zjavenie 13,11.

The earth beast began as the sixth kingdom in 1798, when the papacy was robbed of its strength.

Šelma zo zeme začala ako šieste kráľovstvo v roku 1798, keď pápežstvo bolo zbavené svojej sily.

> “And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> „A keď pápežstvo, pozbavené svojej moci, bolo prinútené upustiť od prenasledovania, Ján uzrel novú mocnosť, ktorá povstávala, aby opakovala hlas draka a pokračovala v tom istom krutom a rúhavom diele. Táto mocnosť, posledná, ktorá má viesť vojnu proti cirkvi a zákonu Božiemu, bola znázornená šelmou s baránčími rohmi.“ Signs of the Times, 1. novembra 1899.

In 1798, when the papacy received its deadly wound, the United States spoke, and as is always the case with Alpha and Omega, the speaking at the beginning prefigured the speaking at the end. The Alien and Sedition Acts were spoken into law in 1798, prefiguring the laws that are implemented at the end addressing illegal immigration, and the media.

V roku 1798, keď pápežstvo utrpelo svoju smrteľnú ranu, prehovorili Spojené štáty, a ako je to pri Alfe a Omege vždy, to, čo bolo vyslovené na začiatku, predzobrazovalo to, čo bude vyslovené na konci. Zákony o cudzincoch a poburovaní boli v roku 1798 uvedené do platnosti, čím predzobrazovali zákony, ktoré budú na konci zavedené a ktoré sa budú týkať nelegálneho prisťahovalectva a médií.

The period we are considering from 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it identifies the “speaking” of the Declaration of Independence in the beginning, which typifies the Alien and Sedition Acts of 1798. In the middle of that period, you find the Constitution of the United States. The period provides a prophetic representation of the earth beast’s reign, for it begins speaking as a lamb, but the period ends with legislation representing a dragon. But as is often the case the beginning and ending of a thing align with opposites. The first waymark of the period is represented in the last waymark, and the middle waymark was the Constitution of the United States, which was ratified by THIRTEEN states. The Hebrew word “truth” was created by the first letter, followed by the thirteenth letter, followed by the last letter of the Hebrew alphabet.

Obdobie, ktoré skúmame od roku 1776 do roku 1798, nesie pečať Alfy a Omegy, lebo na jeho začiatku označuje „hovorenie“ Deklarácie nezávislosti, ktoré je predobrazom zákonov o cudzincoch a poburovaní z roku 1798. Uprostred tohto obdobia nachádzame Ústavu Spojených štátov. Toto obdobie poskytuje prorocké znázornenie vlády šelmy zo zeme, lebo začína hovoriť ako baránok, no končí sa zákonodarstvom predstavujúcim draka. Ako to však často býva, začiatok a koniec nejakej veci sa zhodujú v protikladoch. Prvý medzník tohto obdobia je zobrazený v poslednom medzníku a prostredným medzníkom bola Ústava Spojených štátov, ktorú ratifikovalo TRINÁSŤ štátov. Hebrejské slovo „pravda“ bolo vytvorené z prvého písmena, po ktorom nasledovalo trináste písmeno, a napokon posledné písmeno hebrejskej abecedy.

The period we are now considering bears the signature of the First and the Last, who is the Truth. The period represents a period that leads to the beginning of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, and it therefore represents a period that leads to the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy. That period began at the time of the end in 1989. 1776 to 1798 is to be laid upon 1989 to the soon coming Sunday law when the earth beast speaks as a dragon, as represented by the Alien and Sedition Acts.

Obdobie, ktoré teraz zvažujeme, nesie pečať Prvého i Posledného, ktorý je Pravda. Toto obdobie predstavuje obdobie, ktoré vedie k začiatku vlády zemskej šelmy ako šiesteho kráľovstva biblického proroctva, a preto zároveň predstavuje obdobie, ktoré vedie ku koncu vlády zemskej šelmy ako šiesteho kráľovstva biblického proroctva. Toto obdobie sa začalo v čase konca roku 1989. Roky 1776 až 1798 majú byť položené na obdobie od roku 1989 až po čoskoro prichádzajúci nedeľný zákon, keď zemská šelma hovorí ako drak, ako to predstavujú zákony Alien and Sedition Acts.

It is worthwhile to place another prophetic truth into our study. That truth is an element of the “time of the end” as a symbol that is often overlooked. Laodicean Adventism may very well know that 1798 was the “time of the end,” but their understanding generally ends there, for they have no clue that every reform line parallels the other reform lines. Every reform line begins with the “time of the end.”

Je užitočné zaradiť do nášho štúdia aj ďalšiu prorockú pravdu. Táto pravda je prvkom „času konca“ ako symbolu, ktorý sa často prehliada. Laodicejský adventizmus azda veľmi dobre vie, že rok 1798 bol „časom konca“, no ich chápanie sa spravidla končí práve tam, lebo nemajú ani potuchy o tom, že každá reformačná línia je rovnobežná s ostatnými reformačnými líniami. Každá reformačná línia sa začína „časom konca“.

Moses typified Christ, and Moses directly stated that fact, and Peter confirmed it in the book of Acts.

Mojžiš bol predobrazom Krista a Mojžiš túto skutočnosť priamo uviedol; Peter ju potvrdil v knihe Skutkov.

> The Lord thy God will raise up unto thee a Prophet from the midst of thee, of thy brethren, like unto me; unto him ye shall hearken. Deuteronomy 18:15.

> Hospodin, tvoj Boh, ti vzbudí Proroka spomedzi teba, z tvojich bratov, ako som ja; jeho budete poslúchať. Deuteronomium 18,15.

Jesus was to be “like unto” Moses.

Ježiš mal byť „podobný“ Mojžišovi.

> And now, brethren, I wot that through ignorance ye did it, as did also your rulers. But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:17–24.

> A teraz, bratia, viem, že ste to urobili z nevedomosti, ako aj vaši vodcovia. Ale Boh tak naplnil to, čo vopred oznámil ústami všetkých svojich prorokov, že Kristus bude trpieť. Čiňte teda pokánie a obráťte sa, aby boli vaše hriechy vymazané, keď prídu časy občerstvenia od tváre Pána; a aby poslal Ježiša Krista, ktorý vám bol už prv zvestovaný. Jeho musí prijať nebo až do časov obnovenia všetkého, o čom Boh hovoril ústami všetkých svojich svätých prorokov od počiatku sveta. Lebo Mojžiš povedal otcom: Proroka vám vzbudí Pán, váš Boh, z vašich bratov, podobného mne; toho budete poslúchať vo všetkom, čokoľvek vám povie. A stane sa, že každá duša, ktorá by toho proroka neposlúchala, bude vyhladená spomedzi ľudu. A všetci proroci od Samuela i tí, čo nasledovali po ňom, všetci, ktorí hovorili, tiež predpovedali tieto dni. Skutky 3:17–24.

The time of the end in the history of Moses was his birth, and it typified the birth of Christ. At the births of both Christ and of Moses there was an increase of knowledge that would test that generation. The knowledge of both their births led both the dragon power of Egypt and of Rome to attempt to kill the promised ones of prophecy. The shepherds on the hills, the wise men from the east represent those who understood the increase of knowledge at the time of the end.

Čas konca v dejinách Mojžiša bol jeho narodením a predobrazoval narodenie Krista. Pri narodení Krista i Mojžiša nastal vzrast poznania, ktoré malo skúšať ono pokolenie. Poznanie o ich narodení viedlo dračiu moc Egypta i Ríma k pokusu zabiť tých, ktorí boli zasľúbení v proroctve. Pastieri na pahorkoch a mudrci od východu predstavujú tých, ktorí porozumeli vzrastu poznania v čase konca.

What is commonly missed is that there are two waymarks in the time of the end. It was not only Moses that was born, but three years prior his brother Aaron was born. Six months before Christ was born his cousin John was born. 1798 is the most common recognition of the “time of the end,” and in 1798 the beast (the political apparatus) (the whore) had ridden upon through the Dark Ages was killed, and a year later the “woman” who had ridden that beast also died.

Bežne sa prehliada, že v čase konca sú dva medzníky. Nenárodil sa iba Mojžiš, ale tri roky pred ním sa narodil jeho brat Áron. Šesť mesiacov pred narodením Krista sa narodil jeho bratranec Ján. Rok 1798 je najbežnejšie uznávaný ako „čas konca“ a v roku 1798 bola šelma (politický aparát), na ktorej (smilnica) jazdila počas temného stredoveku, zabitá, a o rok neskôr zomrela aj „žena“, ktorá na tejto šelme jazdila.

In 1989 there were two presidents. Reagan ruled until the inauguration in 1989, and then Bush the first began his reign. The end of the twelve hundred and sixty years had been typified by the seventy years of captivity in Babylon, and when General Cyrus, the nephew of Darius, executed Belshazzar on the night of the feast, Darius was the actual king. Darius and Cyrus represent the two waymarks of that time of the end.

V roku 1989 boli dvaja prezidenti. Reagan vládol až do inaugurácie v roku 1989 a potom začal svoju vládu Bush starší. Koniec tisícdvestošesťdesiatich rokov bol predobrazne znázornený sedemdesiatimi rokmi zajatia v Babylone, a keď generál Kýros, synovec Dária, v noci hostiny vykonal rozsudok nad Balsazárom, skutočným kráľom bol Dárius. Dárius a Kýros predstavujú dva medzníky toho času konca.

The prophetic relationship between Moses and Aaron, John and Jesus, Darius and Cyrus, the papacy and the pope and Reagan and Bush are all sources of prophetic light when studied with the correct methodology. What we would point to here is that John, Jesus’ cousin, was the voice in the wilderness, which had been typified by Moses’ brother Aaron, who travelled into the wilderness to meet Moses, in order to be his voice.

Prorocký vzťah medzi Mojžišom a Áronom, Jánom a Ježišom, Dáriom a Cýrom, pápežstvom a pápežom a Reaganom a Bushom sú všetko zdrojmi prorockého svetla, keď sa skúmajú správnou metodológiou. Na čo by sme tu chceli poukázať, je to, že Ján, Ježišov bratranec, bol hlasom na púšti, čo bolo predobrazené Mojžišovým bratom Áronom, ktorý putoval na púšť, aby sa stretol s Mojžišom a stal sa jeho hlasom.

In the thirty-year period preceding Christ’s anointing, and for the thirty years preceding the antichrist, there is a waymark identifying a “voice.” For Christ it was the voice of John crying in the wilderness. In 533 Justinian made a decree identifying the antichrist as the corrector of heretics and the head of the church. Justinian’s decree was the “voice” that prepared for the Sunday law “decree” at the Council of Orleans in 538.

V tridsaťročnom období predchádzajúcom Kristovmu pomazaniu, a počas tridsiatich rokov predchádzajúcich antikristovi, sa nachádza medzník označujúci „hlas“. Pre Krista to bol hlas Jána volajúceho na púšti. V roku 533 Justinián vydal dekrét, ktorý označil antikrista za naprávateľa heretikov a hlavu cirkvi. Justiniánov dekrét bol „hlasom“, ktorý pripravil cestu pre „dekrét“ o nedeľnom zákone na Orleánskom koncile v roku 538.

General Cyrus’ army was the voice identifying that Darius’ conquering of Babylon was imminent.

Vojsko generála Kýra bolo hlasom, ktorý oznamoval, že Dáriovo dobytie Babylonu je bezprostredne blízke.

> “The advent of the army of Cyrus before the walls of Babylon was to the Jews a sign that their deliverance from captivity was drawing nigh. More than a century before the birth of Cyrus, Inspiration had mentioned him by name, and had caused a record to be made of the actual work he should do in taking the city of Babylon unawares, and in preparing the way for the release of the children of the captivity. Through Isaiah the word had been spoken:

> Príchod Kýrovho vojska pred múry Babylonu bol pre Židov znamením, že sa blíži ich vyslobodenie zo zajatia. Viac než sto rokov pred narodením Kýra ho Vdýchnutie menovite spomenulo a dalo zaznamenať skutočné dielo, ktoré mal vykonať, keď mal mesto Babylon zaskočiť nepripravené a pripraviť cestu na prepustenie synov zajatia. Skrze Izaiáša bolo vyslovené slovo:

> “‘Thus saith the Lord to His anointed, to Cyrus, whose right hand I have holden, to subdue nations before him; … to open before him the two-leaved gates; and the gates shall not be shut; I will go before thee, and make the crooked places straight: I will break in pieces the gates of brass, and cut in sunder the bars of iron: and I will give thee the treasures of darkness, and hidden riches of secret places, that thou mayest know that I, the Lord, which call thee by thy name, am the God of Israel.’ Isaiah 45:1–3.” Prophets and Kings, 551.

> „Takto hovorí Hospodin svojmu pomazanému, Kýrovi, ktorého pravicu som uchopil, aby som pred ním podmanil národy; … aby sa pred ním otvorili dvojkrídlové brány, a brány sa nezatvoria; pôjdem pred tebou a vyrovnám krivé miesta; rozbijem bronzové brány a preseknem železné závory; a dám ti poklady tmy a skryté bohatstvá tajných miest, aby si poznal, že ja, Hospodin, ktorý ťa povolávam po mene, som Boh Izraela.“ Izaiáš 45:1–3.“ Proroci a králi, 551.

When it is recognized that it is two witnesses or two waymarks by which a prophetic “time of the end,” is established, it can also be recognized that one of the two waymarks represents an identification, announcement or warning of the approaching history. Aaron, John, Cyrus, and Justinian represent a waymark that precedes the time of the end. The time of the end in 1798 is the end of the period represented from 1776 through to 1798. The waymark in the middle of that history is the voice crying in the wilderness for the approaching history. That history began with a publication rejecting the dictatorial rule of either a king or pope, and it ended with a publication representing the character of a dictator. The publication in the middle represented the “warning” of the coming history, and the warning was that the Constitution of the United States would be overturned at the end of the history.

Keď sa rozpozná, že prorocký „čas konca“ je ustanovený dvoma svedkami alebo dvoma medzníkmi, možno tiež rozpoznať, že jeden z týchto dvoch medzníkov predstavuje označenie, vyhlásenie alebo varovanie pred približujúcimi sa dejinami. Áron, Ján, Kýros a Justinián predstavujú medzník, ktorý predchádza času konca. Čas konca v roku 1798 je koncom obdobia znázorneného od roku 1776 až do roku 1798. Medzník uprostred týchto dejín je hlasom volajúceho na púšti vzhľadom na približujúce sa dejiny. Tieto dejiny sa začali publikáciou odmietajúcou diktátorskú vládu buď kráľa, alebo pápeža, a skončili sa publikáciou predstavujúcou povahu diktátora. Publikácia uprostred predstavovala „varovanie“ pred prichádzajúcimi dejinami a varovaním bolo, že Ústava Spojených štátov bude na konci týchto dejín zvrhnutá.

That line of history began to be repeated in 1989, and it ends at the Sunday law when the warning from the wilderness two hundred years earlier in 1789 is rejected. 1989 was the time of the end at the end of verse forty, and it aligns with the time of the end in 1798. 1989 aligns with 1776, and the Sunday law represents 1798. In the middle of the history where the effect of every vision is accomplished, the history that began on September 11, 2001, and continues until the warning of 1789, is fulfilled and the Constitution is overturned. There must be a waymark in the middle, for God never changes. That waymark would represent a warning for the prophetic history that begins at the soon-coming Sunday law.

Táto dejinná línia sa začala opakovať v roku 1989 a končí pri nedeľnom zákone, keď je odmietnuté varovanie z púšte spred dvesto rokov v roku 1789. Rok 1989 bol časom konca na konci štyridsiateho verša a zodpovedá času konca v roku 1798. Rok 1989 zodpovedá roku 1776 a nedeľný zákon predstavuje rok 1798. Uprostred dejín, v ktorých sa napĺňa účinok každého videnia, sa dejiny, ktoré sa začali 11. septembra 2001 a pokračujú až po varovanie roku 1789, dovršujú a Ústava je zvrhnutá. Uprostred musí byť medzník, lebo Boh sa nikdy nemení. Tento medzník by predstavoval varovanie pre prorocké dejiny, ktoré sa začínajú pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone.

1989 marks the time of the end in verse forty that leads to the Sunday law in verse forty-one. The warning message that arrived after the time of the end, but before the Sunday law was September 11, 2001. It warns that at the conclusion of that period of history, the third Woe that arrived on September 11, 2001, and was immediately restrained, would strike again as an unexpected surprise, and thousands of cities would be destroyed. When that destruction arrives Satan would begin his marvelous work, and that work begins at the soon coming Sunday law.

Rok 1989 označuje čas konca vo verši štyridsať, ktorý vedie k nedeľnému zákonu vo verši štyridsaťjeden. Výstražné posolstvo, ktoré prišlo po čase konca, ale pred nedeľným zákonom, bolo 11. septembra 2001. Varuje, že na záver tohto historického obdobia tretie Beda, ktoré prišlo 11. septembra 2001 a bolo okamžite zadržané, udrie znovu ako nečakané prekvapenie a tisíce miest budú zničené. Keď príde toto zničenie, satan začne svoje podivuhodné dielo, a toto dielo sa začína pri čoskoro prichádzajúcom nedeľnom zákone.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy, . . . neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> „Ó, keby Boží ľud mal vedomie o hroziacom zničení tisícov miest, ktoré sú teraz už takmer vydané modlárstvu! No mnohí z tých, ktorí by mali zvestovať pravdu, obviňujú a odsudzujú svojich bratov. Keď na myseľ príde Božia obrátiaca moc, nastane zjavná zmena. Ľudia nebudú mať sklon kritizovať a rúcať. Nebudú stáť v postavení, ktoré bráni svetlu svietiť svetu. Ich kritizovanie, ich obviňovanie, sa skončí. Sily nepriateľa sa zhromažďujú do boja. Pred nami sú tvrdé zápasy. Zomknite sa, moji bratia a sestry, zomknite sa. Zviažte sa s Kristom. ‚Nehovorte: Sprisahanie!... ani sa nebojte toho, čoho sa bojí onen ľud, a nestrachujte sa. Hospodina zástupov, jeho pokladajte za svätého; on nech je vašou bázňou a on nech je vašou hrôzou. A bude svätyňou; ale aj kameňom úrazu a skalou pohoršenia obom domom Izraelovým, osídlom a pascou obyvateľom Jeruzalema. A mnohí z nich sa potknú a padnú a rozbijú sa, a budú chytení do osídla a zajatí.‘”

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> „Svet je divadlo. Herci, jeho obyvatelia, sa pripravujú zohrať svoju úlohu v poslednej veľkej dráme. Boh sa stráca z dohľadu. Medzi veľkými masami ľudstva niet jednoty, iba ak sa ľudia spolčujú, aby uskutočnili svoje sebecké ciele. Boh na to hľadí. Jeho zámery vo vzťahu k jeho vzbúreným poddaným sa naplnia. Svet nebol vydaný do rúk ľudí, hoci Boh na určitý čas dopúšťa, aby vládli živly zmätku a neporiadku. Moc zdola pôsobí, aby privodila posledné veľké výjavy tejto drámy, — satan prichádza ako Kristus a pôsobí so všetkou zvodnosťou neprávosti v tých, ktorí sa tajne viažu v spolkoch. Tí, ktorí sa poddávajú vášni po spolčovaní, uskutočňujú plány nepriateľa. Po príčine bude nasledovať účinok.“

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> „Prestúpenie takmer dosiahlo svoju hranicu. Svet napĺňa zmätok a na ľudské bytosti má čoskoro prísť veľká hrôza. Koniec je veľmi blízko. My, ktorí poznáme pravdu, by sme sa mali pripravovať na to, čo má čoskoro doľahnúť na svet ako ohromujúce prekvapenie.“ Review and Herald, 10. septembra 1903.

The warning that was typified by the introduction of the Constitution in 1789, is the warning of the third angel, which returns to the second Kadesh, when the sealing of the one hundred and forty-four thousand begins. That warning is the warning of the first voice of Revelation chapter eighteen, and not only did the great buildings of New York City come down at that time, but the very essence of the Constitution was changed. The Constitution was written and based upon English law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is innocent, until proven guilty.” The Constitution was written for the purpose of rejecting what is known as Roman law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is guilty, until proven innocent.”

Výstraha, ktorá bola predobrazená zavedením Ústavy v roku 1789, je výstrahou tretieho anjela, ktorá sa vracia k druhému Kádešu, keď sa začína zapečaťovanie sto štyridsaťštyritisíc. Táto výstraha je výstrahou prvého hlasu zo zjavenia osemnástej kapitoly a v tom čase nielenže padli veľké budovy mesta New York, ale zmenila sa aj samotná podstata Ústavy. Ústava bola napísaná a založená na anglickom práve, ktorého základnú filozofiu možno jednoducho definovať takto: „človek je nevinný, kým sa mu vina nepreukáže.“ Ústava bola napísaná s cieľom odmietnuť to, čo je známe ako rímske právo, ktorého základnú filozofiu možno jednoducho definovať takto: „človek je vinný, kým sa mu nevina nepreukáže.“

The warning from the wilderness in 1789, represented by the Constitution, represents the warning of September 11, 2001, and not only did the burning buildings mark that history with a literal fulfillment, but the passage (speaking) of the Patriot Act also represented the warning.

Varovanie z púšte v roku 1789, znázornené Ústavou, predstavuje varovanie z 11. septembra 2001, a nielenže horiace budovy označili tieto dejiny doslovným naplnením, ale aj prijatie zákona Patriot Act predstavovalo toto varovanie.

The Patriot Act (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) was introduced in the United States Congress shortly after the terrorist attacks on September 11, 2001. The bill was introduced in the House of Representatives on October 23, 2001, and in the Senate on October 24, 2001. It was signed into law by President George W. Bush on October 26, 2001. The Patriot Act aimed to enhance the government’s ability to investigate and prevent acts of terrorism and expand surveillance and law enforcement powers, and it rejected the basic and fundamental principle of English law that identifies that a man is innocent, until proven guilty. It is still used today by the elite within the government to circumvent due process of law, privacy and fair trials.

Zákon Patriot Act (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) bol predložený v Kongrese Spojených štátov krátko po teroristických útokoch z 11. septembra 2001. Návrh zákona bol predložený v Snemovni reprezentantov 23. októbra 2001 a v Senáte 24. októbra 2001. Prezident George W. Bush ho podpísal ako zákon 26. októbra 2001. Cieľom Patriot Act bolo posilniť schopnosť vlády vyšetrovať a predchádzať teroristickým činom a rozšíriť právomoci v oblasti sledovania a presadzovania práva, pričom odmietol základnú a fundamentálnu zásadu anglického práva, podľa ktorej je človek nevinný, kým sa nepreukáže jeho vina. Dodnes ho využíva elita v rámci vlády na obchádzanie riadneho súdneho procesu, súkromia a spravodlivých súdnych konaní.

We will continue this study in our next article.

V tejto štúdii budeme pokračovať v našom nasledujúcom článku.

> “What is our condition in this fearful and solemn time? Alas, what pride is prevailing in the church, what hypocrisy, what deception, what love of dress, frivolity, and amusement, what desire for the supremacy! All these sins have clouded the mind, so that eternal things have not been discerned. Shall we not search the Scripture, that we may know where we are in this world’s history? Shall we not become intelligent in regard to the work that is being accomplished for us at this time, and the position that we as sinners should occupy while this work of atonement is going forward? If we have any regard for our souls’ salvation, we must make a decided change. We must seek the Lord with true penitence; we must with deep contrition of soul confess our sins, that they may be blotted out.

> „Aký je náš stav v tomto strašnom a slávnostnom čase? Ach, aká pýcha prevláda v cirkvi, aké pokrytectvo, aké zvádzanie, aká láska k odievaniu, k márnivosti a zábavám, aká túžba po prvenstve! Všetky tieto hriechy zatemnili myseľ, takže večné veci neboli rozoznané. Nemáme skúmať Písmo, aby sme vedeli, kde sa nachádzame v dejinách tohto sveta? Nemáme sa stať chápavými vzhľadom na dielo, ktoré sa pre nás v tomto čase vykonáva, a na postavenie, ktoré by sme my ako hriešnici mali zaujať, kým toto dielo zmierenia pokračuje? Ak máme čo len nejaký ohľad na spasenie svojich duší, musíme urobiť rozhodnú zmenu. Musíme hľadať Pána s pravým pokáním; musíme v hlbokej skrúšenosti duše vyznať svoje hriechy, aby mohli byť vyhladené.“

> “We must no longer remain upon the enchanted ground. We are fast approaching the close of our probation. Let every soul inquire, How do I stand before God? We know not how soon our names may be taken into the lips of Christ, and our cases be finally decided. What, oh, what will these decisions be! Shall we be counted with the righteous, or shall we be numbered with the wicked?

> „Už viac nesmieme zotrvávať na očarovanom území. Rýchlo sa približujeme k záveru času milosti. Nech sa každá duša pýta: Ako obstojím pred Bohom? Nevieme, ako skoro môžu byť naše mená vzaté na pery Krista a naše prípady s konečnou platnosťou rozhodnuté. Ach, aké, aké budú tieto rozhodnutia! Budeme pripočítaní k spravodlivým, alebo budeme zaradení medzi bezbožných?“

> “Let the church arise, and repent of her back-slidings before God. Let the watchmen awake, and give the trumpet a certain sound. It is a definite warning that we have to proclaim. God commands his servants, ‘Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins.’ The attention of the people must be gained; unless this can be done, all effort is useless; though an angel from heaven should come down and speak to them, his words would do no more good than if he were speaking into the cold ear of death. The church must arouse to action. The Spirit of God can never come in until she prepares the way. There should be earnest searching of heart. There should be united, persevering prayer, and through faith a claiming of the promises of God. There should be, not a clothing of the body with sackcloth, as in ancient times, but a deep humiliation of soul. We have not the first reason for self-congratulation and self exaltation. We should humble ourselves under the mighty hand of God. He will appear to comfort and bless the true seekers.

> „Nech cirkev povstane a činí pokánie zo svojich odpadnutí pred Bohom. Nech sa strážcovia prebudia a vydajú trúbe určitý zvuk. Je to jasné varovanie, ktoré máme hlásať. Boh prikazuje svojim služobníkom: ‚Volaj z plného hrdla, nešetri sa, pozdvihni svoj hlas ako trúbu a oznám môjmu ľudu ich priestupok a domu Jakobovmu ich hriechy.‘ Pozornosť ľudu musí byť získaná; ak sa to nepodarí, každé úsilie je zbytočné; hoci by anjel z neba zostúpil a hovoril k nim, jeho slová by neosožili viac, než keby hovoril do chladného ucha smrti. Cirkev sa musí prebudiť k činu. Duch Boží nemôže nikdy prísť, kým ona nepripraví cestu. Má nastať úprimné skúmanie srdca. Má byť spoločná, vytrvalá modlitba a vo viere uchopenie sa Božích zasľúbení. Nemá to byť odievanie tela do vrecoviny, ako v dávnych časoch, ale hlboké poníženie duše. Nemáme ani len najmenší dôvod na sebauspokojenie a sebavyvyšovanie. Máme sa pokoriť pod mocnou rukou Boha. On sa zjaví, aby potešil a požehnal pravých hľadajúcich.“

> “The work is before us; will we engage in it? We must work fast, we must go steadily forward. We must be preparing for the great day of the Lord. We have no time to lose, no time to be engaged in selfish purposes. The world is to be warned. What are we doing as individuals to bring the light before others? God has left to every man his work; everyone has a part to act, and we cannot neglect this work except at the peril of our souls.

> „Dielo je pred nami; zapojíme sa doň? Musíme pracovať rýchlo, musíme neochvejne postupovať vpred. Musíme sa pripravovať na veľký deň Pánov. Nemáme čas strácať, nemáme čas zaoberať sa sebeckými zámermi. Svet má byť varovaný. Čo robíme ako jednotlivci, aby sme prinášali svetlo pred iných? Boh zveril každému človeku jeho dielo; každý má svoju úlohu a túto prácu nemôžeme zanedbávať, iba ak s nebezpečenstvom pre svoje duše.

> “O my brethren, will you grieve the Holy Spirit, and cause it to depart? Will you shut out the blessed Saviour, because you are unprepared for his presence? Will you leave souls to perish without the knowledge of the truth, because you love your ease too well to bear the burden that Jesus bore for you? Let us awake out of sleep. ‘Be sober, be vigilant; because your adversary the Devil, as a roaring lion, walketh about, seeking whom he may devour.’” Review and Herald, March 22, 1887.

> „Ó, moji bratia, budete zarmucovať Ducha Svätého a spôsobíte, že odíde? Vylúčite požehnaného Spasiteľa, pretože nie ste pripravení na jeho prítomnosť? Necháte duše zahynúť bez poznania pravdy, pretože príliš milujete svoje pohodlie, než aby ste niesli bremeno, ktoré Ježiš niesol za vás? Prebuďme sa zo spánku. ‚Buďte triezvi, bdejte; lebo váš protivník diabol obchádza ako revúci lev a hľadá, koho by zožral.‘“ Review and Herald, 22. marca 1887.

Back to Articles