Article

# Rome Establishes the Vision - Number Fourteen

Rím ustanovuje videnie – číslo štrnásť

Reflections of Christ and the Formation of the Image of the Beast: A Prophetic Parallel in the Last Days

Odrazy Krista a formovanie obrazu šelmy: prorocká paralela v posledných dňoch

Author

Jeff Pippenger

Published

September 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The line of prophecy identifying when the United States forms an image to and of the beast occurs when the horn of Protestantism is forming the image of Christ. That formation is specifically identified in Daniel chapter ten, when Daniel beholds the causative looking-glass “marah,” vision. Daniel represents those who behold Christ, and in so doing they reflect Christ’s character. The one hundred and forty-four thousand, who are represented by Daniel in chapter ten, form the image of Christ within, only as they behold His character. By beholding they become changed.

Prorocká línia, ktorá určuje, kedy Spojené štáty vytvárajú obraz šelme a podľa šelmy, nastáva vtedy, keď roh protestantizmu vytvára obraz Krista. Toto vytváranie je osobitne označené v desiatej kapitole knihy Daniel, keď Daniel hľadí na kauzatívne zrkadlo „marah“, videnie. Daniel predstavuje tých, ktorí hľadia na Krista, a týmto spôsobom odrážajú Kristov charakter. Stoštyridsaťštyritisíc, ktorých v desiatej kapitole predstavuje Daniel, utvárajú vo svojom vnútri obraz Krista jedine tak, že hľadia na Jeho charakter. Hľadením sa menia.

The image of the beast reflects the beast, and the formation of the image of the beast is the great test for the people of God, by which their eternal destiny will be decided. When the Protestant churches take control of the government of the United States, they will have formed an image of the church and state system that identifies the structure of control which the papal power employed before the political support was removed. In the same period of time the image of Christ will be produced in His last day people. Yet, there were those that were with Daniel who saw not the vision, for they fled from the vision. They failed the test of the formation of the image of the beast, by refusing to allow the image of Christ to be formed within them during the testing time.

Obraz šelmy odráža šelmu a vytvorenie obrazu šelmy je veľkou skúškou pre Boží ľud, ktorou bude rozhodnutý ich večný údel. Keď protestantské cirkvi prevezmú kontrolu nad vládou Spojených štátov, vytvoria obraz systému cirkvi a štátu, ktorý označuje štruktúru moci, akú pápežská moc uplatňovala predtým, než jej bola odňatá politická podpora. V tom istom časovom období bude v Jeho ľude posledných dní vytvorený obraz Krista. Predsa však boli takí, ktorí boli s Danielom, a predsa nevideli videnie, lebo utekali pred videním. Neobstáli v skúške vytvorenia obrazu šelmy, pretože počas času skúšky odmietli dovoliť, aby sa v nich vytvoril obraz Krista.

The spiritual principle of reflection is accomplished by looking into a mirror that represents Christ and because the “marah” vision is a causative vision, the image of Christ in the mirror, produces the image of Christ in humanity. A literal mirror reflects the image of the man who looks at the mirror, but the spiritual application of the principle has variables associated with the mirror. Those who are simply a “hearer of the word, and not a doer,” “beholdeth himself, and goeth his way, and straightway forgetteth what manner of man he was.” They look to the mirror and only see humanity.

Duchovný princíp odrazu sa uskutočňuje pohľadom do zrkadla, ktoré predstavuje Krista, a pretože videnie „marah“ je kauzatívnym videním, obraz Krista v zrkadle vytvára obraz Krista v ľudstve. Doslovné zrkadlo odráža obraz človeka, ktorý sa doň pozerá, ale duchovná aplikácia tohto princípu má premenné súvisiace so zrkadlom. Tí, ktorí sú iba „hearer of the word, and not a doer,“ „beholdeth himself, and goeth his way, and straightway forgetteth what manner of man he was.“ Pozerajú do zrkadla a vidia iba ľudstvo.

The other class who are “not a forgetful hearer, but a doer of the work” see the law of God, they see Christ in the mirror. The work is to understand that the principle of reflection has a “natural” reality and a spiritual reality. Daniel illustrates those who did the “work,” for in chapters nine and ten he illustrates the work that produces the spiritual principle of reflection.

Tá druhá trieda, ktorá „nie je zábudlivým poslucháčom, ale činiteľom skutku“, vidí Boží zákon; vidí Krista v zrkadle. Úlohou je pochopiť, že princíp odrazu má „prirodzenú“ skutočnosť i duchovnú skutočnosť. Daniel znázorňuje tých, ktorí vykonali „dielo“, lebo v deviatej a desiatej kapitole znázorňuje dielo, ktoré prináša duchovný princíp odrazu.

> In those days I Daniel was mourning three full weeks. I ate no pleasant bread, neither came flesh nor wine in my mouth, neither did I anoint myself at all, till three whole weeks were fulfilled. Daniel 10:1, 2.

> V tých dňoch som ja, Daniel, smútil za celé tri týždne. Nejedol som žiaden lahodný chlieb, ani mäso, ani víno neprišlo do mojich úst, ani som sa vôbec nepomazal, dokiaľ sa nenaplnili celé tri týždne. Daniel 10:1, 2.

Gabriel had given a partial interpretation of the vision of chapter eight to Daniel, but Daniel had not understood it all.

Gabriel podal Danielovi čiastočný výklad videnia z ôsmej kapitoly, no Daniel mu nerozumel v plnom rozsahu.

> And I Daniel fainted, and was sick certain days; afterward I rose up, and did the king’s business; and I was astonished at the vision, but none understood it. Daniel 8:27.

> A ja, Daniel, som omdlel a niekoľko dní som chorľavel; potom som vstal a konal som kráľovu službu. A bol som ohromený tým videním, ale nikto mu nerozumel. Daniel 8:27.

Sister White informs us that Daniel was seeking to understand the interpretation of the message of Daniel chapter eight which Gabriel had brought to Daniel in chapter nine.

Sestra Whiteová nás informuje, že Daniel sa usiloval porozumieť výkladu posolstva ôsmej kapitoly knihy Daniel, ktoré Gabriel priniesol Danielovi v deviatej kapitole.

> “With a new and deeper earnestness, Miller continued the examination of the prophecies, whole nights as well as days being devoted to the study of what now appeared of such stupendous importance and all-absorbing interest. In the eighth chapter of Daniel he could find no clue to the starting point of the 2300 days; the angel Gabriel, though commanded to make Daniel understand the vision, gave him only a partial explanation. As the terrible persecution to befall the church was unfolded to the prophet’s vision, physical strength gave way. He could endure no more, and the angel left him for a time. Daniel ‘fainted, and was sick certain days.’ ‘And I was astonished at the vision,’ he says, ‘but none understood it.’

> „S novou a hlbšou vážnosťou pokračoval Miller v skúmaní proroctiev; štúdiu toho, čo sa mu teraz javilo ako vec tak ohromnej dôležitosti a všetko pohlcujúceho záujmu, venoval celé noci i dni. V ôsmej kapitole Daniela nemohol nájsť nijaký kľúč k východiskovému bodu 2300 dní; anjel Gabriel, hoci dostal príkaz uviesť Daniela do porozumenia videniu, podal mu len čiastočné vysvetlenie. Keď sa prorokovmu zraku rozvíjalo hrozné prenasledovanie, ktoré malo postihnúť cirkev, jeho telesné sily ochabli. Už nemohol zniesť viac, a anjel ho na istý čas opustil. Daniel „odpadol v mdlobách a bol niekoľko dní chorý“. „A žasol som nad tým videním,“ hovorí, „ale nikto mu nerozumel.“

> “Yet God had bidden His messenger: ‘Make this man to understand the vision.’ That commission must be fulfilled. In obedience to it, the angel, sometime afterward, returned to Daniel, saying: ‘I am now come forth to give thee skill and understanding;’ ‘therefore understand the matter, and consider the vision.’ Daniel 8:27, 16; 9:22, 23, 25–27. There was one important point in the vision of chapter 8 which had been left unexplained, namely, that relating to time—the period of the 2300 days; therefore the angel, in resuming his explanation, dwells chiefly upon the subject of time.” The Great Controversy, 325.

> „Boh však prikázal svojmu poslovi: ,Daj tomuto mužovi porozumieť videniu.‘ Toto poverenie muselo byť splnené. V poslušnosti tomuto príkazu sa anjel po istom čase vrátil k Danielovi a povedal: ,Teraz som vyšiel, aby som ti dal zručnosť a porozumenie;‘ ,preto pochop slovo a uváž videnie.‘ Daniel 8,27, 16; 9,22, 23, 25–27. Vo videní 8. kapitoly zostal jeden dôležitý bod nevysvetlený, totiž ten, ktorý sa vzťahoval na čas — obdobie 2300 dní; preto sa anjel pri pokračovaní svojho výkladu zdržiava predovšetkým pri predmete času.“ Veľký spor, 325.

In chapter ten we are informed that Daniel had understanding of the “vision” and the “thing,” but Daniel wanted more light, so he set his heart to find that understanding and he fasted for twenty-one days. In so doing he represents those of the last days who understand the spiritual principle of reflection that is typified by the natural principle of reflection. That understanding is illustrated by their works, and their works are represented by Daniel as seeking a correct understanding of God’s prophetic Word. The obvious contrast of those who fled from the vision, is that they were not seeking for a correct understanding of God’s prophetic Word.

V desiatej kapitole sme oboznámení s tým, že Daniel mal porozumenie „videniu“ i „veci“, no Daniel túžil po väčšom svetle, a tak obrátil svoje srdce k tomu, aby našiel toto porozumenie, a postil sa dvadsaťjeden dní. Týmto predstavuje tých posledných dní, ktorí rozumejú duchovnému princípu odrazu, ktorý je predobrazený prirodzeným princípom odrazu. Toto porozumenie je znázornené ich skutkami a ich skutky sú Danielom predstavené ako hľadanie správneho porozumenia Božiemu prorockému Slovu. Zrejmý protiklad tých, ktorí utiekli pred videním, spočíva v tom, že nehľadali správne porozumenie Božiemu prorockému Slovu.

The truth of God’s prophetic Word that Daniel is represented as hungering to understand is the light of the last days, for Daniel typifies the one hundred and forty-four thousand. Daniel is therefore representing a class who are seeking to understand the light of God’s prophetic Word that is represented as the final test before probation closes. In this regard, it is the Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before probation closes, but it is also the test that is represented as the formation of the image of the beast.

Pravda Božieho prorockého slova, po ktorej je Daniel predstavený ako túžiaci porozumieť jej, je svetlom posledných dní, lebo Daniel predobrazuje stoštyridsaťštyritisíc. Daniel teda predstavuje triedu tých, ktorí sa usilujú porozumieť svetlu Božieho prorockého slova, ktoré je predstavené ako záverečná skúška pred uzavretím času milosti. V tomto ohľade je to Zjavenie Ježiša Krista, ktoré je odpečatené tesne pred uzavretím času milosti, no je to aj skúška, ktorá je predstavená ako utvorenie obrazu šelmy.

The formation of the image of the beast is directly identifying the process of how the image of the beast is developed. That reality cannot be correctly determined without first identifying the primary subject of the test, the beast. It is the beast that establishes and identifies how the image is formed.

Formovanie obrazu šelmy priamo označuje proces, akým sa obraz šelmy vytvára. Túto skutočnosť nemožno správne určiť bez toho, aby sa najprv určil hlavný predmet skúšky, šelma. Práve šelma ustanovuje a určuje, akým spôsobom sa obraz formuje.

> “But what is the ‘image to the beast’? and how is it to be formed? The image is made by the two-horned beast, and is an image to the beast. It is also called an image of the beast. Then to learn what the image is like and how it is to be formed we must study the characteristics of the beast itself—the papacy.

> „Čo je však ‚obraz šelmy‘? A ako má byť vytvorený? Obraz vytvára šelma s dvoma rohmi a je obrazom šelmy. Nazýva sa aj obrazom šelmy. Aby sme teda poznali, aký je tento obraz a ako má byť vytvorený, musíme skúmať charakteristické črty samej šelmy — pápežstva.

> “When the early church became corrupted by departing from the simplicity of the gospel and accepting heathen rites and customs, she lost the Spirit and power of God; and in order to control the consciences of the people, she sought the support of the secular power. The result was the papacy, a church that controlled the power of the state and employed it to further her own ends, especially for the punishment of ‘heresy.’ In order for the United States to form an image of the beast, the religious power must so control the civil government that the authority of the state will also be employed by the church to accomplish her own ends.” The Great Controversy, 443.

> „Keď sa raná cirkev pokazila tým, že sa odchýlila od jednoduchosti evanjelia a prijala pohanské obrady a zvyky, stratila Ducha a moc Božiu; a aby ovládla svedomie ľudu, hľadala oporu svetskej moci. Výsledkom bolo pápežstvo, cirkev, ktorá ovládala moc štátu a používala ju na presadzovanie svojich vlastných cieľov, najmä na trestanie ‚kacírstva‘. Aby Spojené štáty vytvorili obraz šelmy, musí náboženská moc tak ovládnuť občiansku vládu, že autorita štátu bude cirkvou tiež použitá na dosiahnutie jej vlastných cieľov.“ The Great Controversy, 443.

In order “to learn what the image is like and how it is to be formed we must study the characteristics of the beast itself—the papacy.” It is the beast that establishes the vision that is the test of the last days that is brought about just before probation closes. Daniel understood the vision and the thing.

Aby sme sa „dozvedeli, aká je podoba obrazu a ako má byť utvorený, musíme skúmať charakteristické znaky samotnej šelmy — pápežstva.“ Je to šelma, ktorá ustanovuje videnie, ktoré je skúškou posledných dní a ktoré sa uskutočňuje tesne pred uzavretím doby milosti. Daniel rozumel videniu i tej veci.

> In the third year of Cyrus king of Persia a thing was revealed unto Daniel, whose name was called Belteshazzar; and the thing was true, but the time appointed was long: and he understood the thing, and had understanding of the vision. Daniel 10:1.

> V treťom roku perzského kráľa Kýra bolo Danielovi, ktorého meno nazývali Beltšaccar, zjavené slovo; a to slovo bolo pravdivé, ale určený čas bol dlhý. A porozumel tomu slovu a mal porozumenie videniu. Daniel 10,1.

The vision is the “mareh” vision of the twenty-three hundred years. The “thing” is the Hebrew word “dabar,” meaning “word.” The same word (“dabar”) which is translated as “thing” in verse one is translated as “matter” in chapter nine verse twenty-three.

Videnie je videním „mareh“ o dvetisíctristo rokoch. „Vec“ je hebrejské slovo „dabar“, ktoré znamená „slovo“. To isté slovo („dabar“), ktoré je v prvom verši preložené ako „vec“, je v deviatej kapitole, dvadsiatom treťom verši preložené ako „záležitosť“.

> Yea, whiles I was speaking in prayer, even the man Gabriel, whom I had seen in the vision at the beginning, being caused to fly swiftly, touched me about the time of the evening oblation. And he informed me, and talked with me, and said, O Daniel, I am now come forth to give thee skill and understanding. At the beginning of thy supplications the commandment came forth, and I am come to show thee; for thou art greatly beloved: therefore understand the matter, and consider the vision. Daniel 9:21–23.

> A kým som ešte hovoril v modlitbe, aj muž Gabriel, ktorého som videl vo videní na začiatku, letiaci rýchlym letom, dotkol sa ma okolo času večernej obete. A poučil ma, hovoril so mnou a povedal: Daniel, teraz som vyšiel, aby som ti dal múdrosť a porozumenie. Na začiatku tvojich prosieb vyšiel rozkaz, a ja som prišiel, aby som ti to oznámil; lebo si veľmi milovaný. Preto porozumej tejto veci a uváž videnie. Daniel 9:21–23.

Gabriel comes to Daniel in response to Daniel’s prayer, which is associated with the enlightenment Daniel had received when he had understood that he was in a captivity represented by the scattering of Leviticus twenty-six.

Gabriel prichádza k Danielovi ako odpoveď na Danielovu modlitbu, ktorá súvisí s osvietením, ktoré Daniel prijal, keď pochopil, že sa nachádza v zajatí predstavenom rozptýlením z Levitikus dvadsaťšesť.

> In the first year of his reign I Daniel understood by books the number of the years, whereof the word of the Lord came to Jeremiah the prophet, that he would accomplish seventy years in the desolations of Jerusalem. Daniel 9:2.

> V prvom roku jeho kraľovania som ja, Daniel, porozumel z kníh počtu rokov, o ktorých prišlo slovo Hospodinovo k prorokovi Jeremiášovi, že sa má dovŕšiť sedemdesiat rokov spustošenia Jeruzalema. Daniel 9:2.

The captivity identified by Jeremiah led Daniel to the captivity of the “seven times” recorded by Moses, which was both an “oath” and a “curse.”

Zajatie, ktoré označil Jeremiáš, priviedlo Daniela k zajatiu „sedemnásobných časov“, zaznamenanému Mojžišom, ktoré bolo zároveň „prísahou“ i „zlorečenstvom“.

> Yea, all Israel have transgressed thy law, even by departing, that they might not obey thy voice; therefore the curse is poured upon us, and the oath that is written in the law of Moses the servant of God, because we have sinned against him. And he hath confirmed his words, which he spake against us, and against our judges that judged us, by bringing upon us a great evil: for under the whole heaven hath not been done as hath been done upon Jerusalem. As it is written in the law of Moses, all this evil is come upon us: yet made we not our prayer before the Lord our God, that we might turn from our iniquities, and understand thy truth. Daniel 9:11–13.

> Áno, celý Izrael prestúpil tvoj zákon a odvrátil sa, aby nepočúval tvoj hlas; preto sa na nás vyliala kliatba i prísaha, ktorá je napísaná v zákone Mojžiša, služobníka Božieho, lebo sme zhrešili proti nemu. A potvrdil svoje slová, ktoré hovoril proti nám a proti našim sudcom, ktorí nás súdili, tým, že priviedol na nás veľké zlo; lebo pod celým nebom sa nestalo toho, čo sa stalo nad Jeruzalemom. Ako je napísané v zákone Mojžišovom, prišlo na nás všetko toto zlo; predsa sme sa však nemodlili pred Hospodinom, svojím Bohom, aby sme sa odvrátili od svojich neprávostí a porozumeli tvojej pravde. Daniel 9:11–13.

Upon the two witnesses of Jeremiah and Moses, Daniel understood the desolation which had been brought upon Jerusalem was “the curse” “of Moses” that had been “poured upon” ancient Israel. Sister White refers to Jeremiah’s witness as “testimonies to the church,” and in this regard it is identifying Jeremiah as the Spirit of Prophecy of the last days, for the “testimonies to the church” in the last days is this very thing. Jeremiah represents the Spirit of Prophecy and Moses represents the Bible.

Na základe dvoch svedkov, Jeremiáša a Mojžiša, Daniel porozumel, že spustošenie, ktoré prišlo na Jeruzalem, bolo „kliatbou“ „Mojžišovou“, ktorá bola „vyliata na“ staroveký Izrael. Sestra Whiteová označuje svedectvo Jeremiášovo ako „svedectvá cirkvi“, a v tomto ohľade tým stotožňuje Jeremiáša s Duchom proroctva posledných dní, lebo „svedectvá cirkvi“ v posledných dňoch sú práve touto vecou. Jeremiáš predstavuje Ducha proroctva a Mojžiš predstavuje Bibliu.

Daniel represents those of the last days that understand from those two witnesses that they have been scattered, and that understand from the Bible and Spirit of Prophecy that they have been awakened, as was Daniel to the fact that he (they) had been in captivity, and that the captivity was represented in God’s prophetic Word.

Daniel predstavuje tých z posledných dní, ktorí od týchto dvoch svedkov rozumejú, že boli rozptýlení, a ktorí z Biblie a z Ducha proroctva rozumejú, že boli prebudení, ako aj Daniel k skutočnosti, že on (oni) bol v zajatí a že zajatie bolo predstavené v Božom prorockom Slove.

The experience of God’s last-day people is the experience of the ten virgins.

Skúsenosť Božieho ľudu v posledných dňoch je skúsenosťou desiatich panien.

> “The parable of the ten virgins of Matthew 25 also illustrates the experience of the Adventist people.” The Great Controversy, 393.

> „Podobenstvo o desiatich pannách z Matúša 25 tiež znázorňuje skúsenosť adventného ľudu.“ Veľký spor, 393.

The tarrying time of the parable of the ten virgins represents the same awakening of Daniel in chapter nine. Based upon the two sanctified witnesses Daniel realized that his entire life was a fulfillment of a specific prophecy within God’s Word. That prophecy directed Daniel to the remedy that was needed if Daniel was to be prepared for what was going to happen to him in the very next chapter. So too, when the Millerites fulfilled the parable of the ten virgins, they also had to be awakened to the fact that the first disappointment and delay had led them to fall asleep. All the prophets represent the last days.

Čas meškania v podobenstve o desiatich pannách predstavuje to isté prebudenie Daniela v deviatej kapitole. Na základe dvoch posvätených svedkov si Daniel uvedomil, že celý jeho život bol naplnením určitého proroctva v Božom slove. Toto proroctvo Daniela nasmerovalo k náprave, ktorá bola potrebná, ak mal byť pripravený na to, čo sa mu malo prihodiť už v nasledujúcej kapitole. Tak aj milleriti, keď naplnili podobenstvo o desiatich pannách, museli byť prebudení k skutočnosti, že prvé sklamanie a meškanie ich priviedli k tomu, že zaspali. Všetci proroci predstavujú posledné dni.

The awakening of Daniel and the Millerites are two witnesses of an awakening of the one hundred and forty-four thousand in the last days.

Prebudenie Daniela a milleritov sú dvoma svedkami prebudenia stoštyridsaťštyritisíc v posledných dňoch.

> “Jesus and all the heavenly host looked with sympathy and love upon those who had with sweet expectation longed to see Him whom their souls loved. Angels were hovering around them, to sustain them in the hour of their trial. Those who had neglected to receive the heavenly message were left in darkness, and God’s anger was kindled against them, because they would not receive the light which He had sent them from heaven. Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844. Light from the Word of God shone upon their position, and they discovered a tarrying time—‘Though it [the vision] tarry, wait for it.’ In their love for Christ’s immediate coming, they had overlooked the tarrying of the vision, which was calculated to manifest the true waiting ones. Again they had a point of time. Yet I saw that many of them could not rise above their severe disappointment to possess that degree of zeal and energy which had marked their faith in 1843.” Early Writings, 236.

> „Ježiš a všetky nebeské zástupy hľadeli so súcitom a láskou na tých, ktorí so sladkým očakávaním túžili uzrieť Toho, ktorého milovali ich duše. Anjeli sa vznášali okolo nich, aby ich podopierali v hodine ich skúšky. Tí, ktorí zanedbali prijať nebeské posolstvo, boli ponechaní v temnote a Boží hnev sa proti nim vzbĺkol, pretože nechceli prijať svetlo, ktoré im poslal z neba. Tí verní, sklamaní ľudia, ktorí nemohli pochopiť, prečo ich Pán neprišiel, neboli ponechaní v temnote. Znovu boli vedení k svojim Bibliám, aby skúmali prorocké obdobia. Ruka Pánova bola odňatá od čísel a omyl bol vysvetlený. Videli, že prorocké obdobia siahajú do roku 1844 a že tie isté dôkazy, ktoré predkladali na potvrdenie toho, že prorocké obdobia sa skončili v roku 1843, dokazovali, že sa skončia v roku 1844. Svetlo zo Slova Božieho osvecovalo ich postavenie a objavili čas meškania — ‚Keby sa [videnie] zdržalo, čakaj naň.‘ Vo svojej láske ku Kristovmu bezprostrednému príchodu prehliadli meškanie videnia, ktoré malo odhaliť tých, čo skutočne očakávajú. Znovu mali určený čas. Predsa som však videla, že mnohí z nich sa nedokázali povzniesť nad svoje ťažké sklamanie, aby mali taký stupeň horlivosti a energie, aký vyznačoval ich vieru v roku 1843.“ Early Writings, 236.

In fulfillment of the parable, the Millerites “had overlooked the tarrying of the vision,” but they were “again” “led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained.” Daniel was led to the Bible and the “hand of the Lord” was removed from “the prophetic periods,” and when Daniel as a doer, not simply a hearer, by active faith proved that he understood the message of Jeremiah and Moses by fulfilling the directions given in Leviticus twenty-six as well as the remedy and resolution of the scattered condition of God’s people, then the “explanation,” was given to Daniel.

V naplnení podobenstva mileriti „prehliadli meškanie videnia“, no boli „opäť“ „vedení k svojim Bibliám, aby skúmali prorocké obdobia. Ruka Pánova bola odstránená z čísel a omyl bol vysvetlený.“ Daniel bol vedený k Biblii a „ruka Pánova“ bola odstránená z „prorockých období“; a keď Daniel ako činiteľ, nielen ako poslucháč, činnou vierou dokázal, že porozumel posolstvu Jeremiáša a Mojžiša tým, že naplnil pokyny dané v dvadsiatej šiestej kapitole Levitika, ako aj nápravu a vyriešenie rozptýleného stavu Božieho ľudu, vtedy bolo Danielovi dané „vysvetlenie“.

When the one hundred and forty-four thousand fulfill the tarrying time of the parable in its final and most perfect fulfillment in the last days, they will do so in a period of time when the “formation of the image of the beast” is their great test.

Keď sto štyridsaťštyri tisíc naplnia čas meškania podobenstva v jeho konečnom a najdokonalejšom naplnení v posledných dňoch, učinia tak v období, keď „utváranie obrazu šelmy“ bude ich veľkou skúškou.

We will continue these thoughts in the next article.

V nasledujúcom článku budeme v týchto úvahách pokračovať.

> “‘When the fruit is brought forth, immediately he putteth in the sickle, because the harvest is come.’ Christ is waiting with longing desire for the manifestation of Himself in His church. When the character of Christ shall be perfectly reproduced in His people, then He will come to claim them as His own.” Christ’s Object Lessons 69.

> „‚Keď úroda dozreje, hneď priloží kosák, lebo nastala žatva.‘ Kristus s túžobnou žiadosťou očakáva zjavenie samého seba vo svojej cirkvi. Keď sa Kristov charakter dokonale odrazí v Jeho ľude, vtedy príde, aby si ich nárokoval ako svojich.“ Podobenstvá Kristove 69.

> “It is the darkness of misapprehension of God that is enshrouding the world. Men are losing their knowledge of His character. It has been misunderstood and misinterpreted. At this time a message from God is to be proclaimed, a message illuminating in its influence and saving in its power. His character is to be made known. Into the darkness of the world is to be shed the light of His glory, the light of His goodness, mercy, and truth.

> „Svet zahaluje temnota nesprávneho chápania Boha. Ľudia strácajú poznanie o Jeho charaktere. Bol nepochopený a nesprávne vykladaný. V tomto čase má byť hlásané posolstvo od Boha, posolstvo, ktoré svojím vplyvom prináša svetlo a svojou mocou spasenie. Jeho charakter má byť zjavený. Do temnoty sveta má zažiariť svetlo Jeho slávy, svetlo Jeho dobroty, milosrdenstva a pravdy.

> “This is the work outlined by the prophet Isaiah in the words, ‘O Jerusalem, that bringest good tidings, lift up thy voice with strength; lift it up, be not afraid; say unto the cities of Judah, Behold your God! Behold, the Lord God will come with strong hand, and His arm shall rule for Him; behold, His reward is with Him, and His work before Him.” Isaiah 40:9, 10.

> „Toto je dielo načrtnuté prorokom Izaiášom slovami: ‚Ó, Jeruzalem, ktorý zvestuješ dobrú zvesť, pozdvihni svoj hlas mocne; pozdvihni ho, neboj sa; povedz judským mestám: Hľa, váš Boh! Hľa, Pán Hospodin príde s mocnou rukou a Jeho rameno bude vládnuť za Neho; hľa, Jeho odmena je s Ním a Jeho dielo pred Ním.‘ Izaiáš 40,9.10.“

> “Those who wait for the Bridegroom’s coming are to say to the people, ‘Behold your God.’ The last rays of merciful light, the last message of mercy to be given to the world, is a revelation of His character of love. The children of God are to manifest His glory. In their own life and character they are to reveal what the grace of God has done for them.” Christ’s Object Lessons, 415.

> „Tí, ktorí očakávajú príchod Ženícha, majú hovoriť ľudu: ‚Hľa, váš Boh.‘ Posledné lúče milosrdného svetla, posledné posolstvo milosti, ktoré má byť dané svetu, je zjavením Jeho charakteru lásky. Božie deti majú zjavovať Jeho slávu. Vo svojom vlastnom živote a charaktere majú odhaľovať, čo pre nich vykonala Božia milosť.“ Kristove podobenstvá, 415.

Back to Articles