Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-Eight

Kniha Daniel – číslo tridsaťosem

Unveiling the Jewels: William Miller’s Prophetic Dream and the Restoration of Truth

Odhalenie klenotov: Prorocký sen Williama Millera a obnovenie pravdy

Author

Jeff Pippenger

Published

January 2, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In Miller’s dream he was sent a casket by an unseen hand. In his dream he was led to understand the dimensions of the casket as “six square” by “ten inches.” Ten multiplied by six squared equates to three hundred and sixty, which represents the days in a prophetic year. Miller was given a casket that contained the message he was to proclaim, and the message he was to proclaim was based upon the principle that a day in Bible prophecy represents a year. The casket was the Bible, and for Miller the Bible was to be viewed in the dimension of the “day-for-a-year” principle of Bible prophecy.

V Millerovom sne mu neviditeľná ruka poslala schránku. Vo svojom sne bol vedený k tomu, aby rozumel rozmerom schránky ako „šesť na druhú“ krát „desať palcov“. Desať vynásobené šiestimi na druhú sa rovná tristošesťdesiat, čo predstavuje dni v prorockom roku. Miller dostal schránku, ktorá obsahovala posolstvo, ktoré mal zvestovať, a posolstvo, ktoré mal zvestovať, bolo založené na zásade, že deň v biblickom proroctve predstavuje rok. Schránkou bola Biblia a pre Millera mala byť Biblia chápaná v rozmere zásady biblického proroctva „deň za rok“.

> “Connected with the Word of God there is a key that unlocks the precious casket, to our satisfaction and delight. I feel thankful for every ray of light. In the future, experiences now to us very mysterious will be explained. Some experiences we may never fully comprehend until this mortal shall put on immortality.” Manuscript Releases, volume 17, 261.

> „V súvislosti s Božím slovom je tu kľúč, ktorý odomyká vzácnu skrinku, k našej spokojnosti a radosti. Cítim vďačnosť za každý lúč svetla. V budúcnosti budú vysvetlené skúsenosti, ktoré sú nám teraz veľmi tajomné. Niektorým skúsenostiam možno nikdy úplne neporozumieme, kým si toto smrteľné neoblečie nesmrteľnosť.“ Manuscript Releases, zväzok 17, 261.

There was a “key” attached to the casket in Miller’s dream which represented the methodology that Miller was led to employ.

Na rakve v Millerovom sne bola pripevnená „kľúč“, ktorý predstavoval metodológiu, ktorú bol Miller vedený používať.

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted. In the little book entitled Views of the Prophecies and Prophetic Chronology, Father Miller gives the following simple but intelligent and important rules for Bible study and interpretation:—

> „Tí, ktorí sa podieľajú na ohlasovaní posolstva tretieho anjela, skúmajú Písma podľa toho istého plánu, aký prijal otec Miller. V malej knihe nazvanej Views of the Prophecies and Prophetic Chronology uvádza otec Miller tieto jednoduché, no rozumné a dôležité pravidlá pre štúdium a výklad Biblie:—“

> “[Rules one through five quoted.]

> „[Citované pravidlá jedna až päť.]“

> “The above is a portion of these rules; and in our study of the Bible we shall all do well to heed the principles set forth.” Review and Herald, November 25, 1884.

> „Vyššie uvedené je časťou týchto pravidiel; a pri našom štúdiu Biblie všetci dobre urobíme, ak budeme dbať na predložené zásady.“ Review and Herald, 25. novembra 1884.

When Miller opened the casket, he found “all sorts and sizes of jewels, diamonds, precious stones, and gold and silver coin of every dimension and value, beautifully arranged in their several places in the casket; and thus arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun.” Miller discovered the jewels of truths that make up the foundational truths of Adventism. The truths he found were “arranged” in perfect order and reflected the light of the sun.

Keď Miller otvoril schránku, našiel „všelijaké druhy a veľkosti klenotov, diamantov, drahokamov a zlatých i strieborných mincí každého rozmeru a hodnoty, krásne usporiadaných na svojich jednotlivých miestach v schránke; a takto usporiadané odrážali svetlo a slávu, ktorým sa vyrovnalo iba slnko.“ Miller objavil klenoty právd, ktoré tvoria základné pravdy adventizmu. Pravdy, ktoré našiel, boli „usporiadané“ v dokonalom poriadku a odrážali svetlo slnka.

Miller then placed the truths “on a center table” and called all to “come and see.” “Come and see,” is a symbol drawn from the opening of the seals in the book of Revelation, and Miller represents the wise that understand the message of Daniel that was unsealed in 1798. The truths that Miller placed upon the table, were the unsealed truths from the book of Daniel that had been unsealed by the Lion of the tribe of Judah, and were to test the generation that was alive when they were unsealed. For this reason, the four beasts of Revelation associated with the first four seals, and Miller, called out for that generation to “come and see.”

Miller potom položil pravdy „na stredový stôl“ a vyzval všetkých, aby „prišli a videli“. „Príď a viď“ je symbol prevzatý z otvárania pečatí v knihe Zjavenia a Miller predstavuje múdrych, ktorí rozumejú posolstvu Daniela, zapečatenému v roku 1798. Pravdy, ktoré Miller položil na stôl, boli odpečatené pravdy z knihy Daniel, ktoré odpečatil Lev z kmeňa Júdu a ktoré mali skúšať pokolenie žijúce v čase, keď boli odpečatené. Z tohto dôvodu štyri bytosti zo Zjavenia, spojené s prvými štyrmi pečaťami, spolu s Millerom volali na toto pokolenie: „Príď a viď.“

> And I saw when the Lamb opened one of the seals, and I heard, as it were the noise of thunder, one of the four beasts saying, Come and see. And I saw, and behold a white horse: and he that sat on him had a bow; and a crown was given unto him: and he went forth conquering, and to conquer. And when he had opened the second seal, I heard the second beast say, Come and see. And there went out another horse that was red: and power was given to him that sat thereon to take peace from the earth, and that they should kill one another: and there was given unto him a great sword. And when he had opened the third seal, I heard the third beast say, Come and see. And I beheld, and lo a black horse; and he that sat on him had a pair of balances in his hand. And I heard a voice in the midst of the four beasts say, A measure of wheat for a penny, and three measures of barley for a penny; and see thou hurt not the oil and the wine. And when he had opened the fourth seal, I heard the voice of the fourth beast say, Come and see. And I looked, and behold a pale horse: and his name that sat on him was Death, and Hell followed with him. And power was given unto them over the fourth part of the earth, to kill with sword, and with hunger, and with death, and with the beasts of the earth. Revelation 6:1–8.

> A videl som, keď Baránok otvoril jednu z pečatí, a počul som akoby hlas hromu, ako jedna zo štyroch bytostí hovorí: Poď a viď. A videl som, a hľa, biely kôň; a ten, čo sedel na ňom, mal luk; a bola mu daná koruna; i vyšiel ako víťaz, aby víťazil. A keď otvoril druhú pečať, počul som druhú bytosť hovoriť: Poď a viď. A vyšiel iný kôň, ryšavý; a tomu, čo sedel na ňom, bolo dané vziať pokoj zo zeme, aby sa ľudia navzájom zabíjali; a bol mu daný veľký meč. A keď otvoril tretiu pečať, počul som tretiu bytosť hovoriť: Poď a viď. A videl som, a hľa, čierny kôň; a ten, čo sedel na ňom, mal v ruke váhy. A počul som hlas uprostred štyroch bytostí hovoriť: Miera pšenice za denár a tri miery jačmeňa za denár; a oleju a vínu neškoď. A keď otvoril štvrtú pečať, počul som hlas štvrtej bytosti hovoriť: Poď a viď. A pozrel som, a hľa, bledý kôň; a meno toho, čo sedel na ňom, bolo Smrť, a peklo išlo za ním. A bola im daná moc nad štvrtou časťou zeme, zabíjať mečom, hladom, smrťou a šelmami zeme. Zjavenie 6:1–8.

It was Christ, represented as the Lion of the tribe of Judah, who unsealed the book sealed with seven seals in the book of Revelation, and it was the Lion of the tribe of Judah that unsealed the jewels that Miller placed upon the table, and then proclaimed for all to “come and see.”

Bol to Kristus, predstavený ako Lev z pokolenia Júdu, kto v knihe Zjavenia rozpečatil knihu zapečatenú siedmimi pečaťami, a bol to Lev z pokolenia Júdu, kto rozpečatil klenoty, ktoré Miller položil na stôl, a potom vyhlásil všetkým: „Poďte a viďte.“

The truths he discovered were graphically illustrated upon the 1843 pioneer chart, which Sister White said was directed by the hand of the Lord, which was the same unseen hand that had brought Miller the casket full of jewels. The three hundred charts that were produced in 1842, were a fulfillment of Habakkuk’s command to write the vision and make it plain upon tables. Miller’s table in the center of his room represented the three hundred charts (tables) the Millerite messengers took to the world in 1842 and 1843. That chart, along with the 1850 pioneer chart, were the “tables” of Habakkuk chapter two.

Pravdy, ktoré objavil, boli názorne znázornené na priekopníckej schéme z roku 1843, o ktorej sestra Whiteová povedala, že bola vedená rukou Pánovou; tou istou neviditeľnou rukou, ktorá Millerovi priniesla schránku plnú drahokamov. Tých tristo schém, ktoré boli vyhotovené v roku 1842, bolo naplnením Habakukovho príkazu zapísať videnie a zreteľne ho vyložiť na tabuliach. Millerov stôl uprostred jeho izby predstavoval tých tristo schém (tabúľ), ktoré milleritskí poslovia priniesli svetu v rokoch 1842 a 1843. Táto schéma spolu s priekopníckou schémou z roku 1850 boli „tabuľami“ druhej kapitoly Habakuka.

> “It was the united testimony of Second Advent lecturers and papers, when standing on ‘the original faith,’ that the publication of the chart was a fulfillment of Habakkuk 2:2, 3. If the chart was a subject of prophecy (and those who deny it leave the original faith), then it follows that BC 457 was the year from which to date the 2300 days. It was necessary that 1843 should be the first published time in order that ‘the vision’ should ‘tarry,’ or that there should be a tarrying time, in which the virgin band was to slumber and sleep on the great subject of time, just before they were to be aroused by the Midnight Cry.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volume 1, Number 2.

> „Bolo to jednotné svedectvo kazateľov a periodík Druhého adventu, keď stáli na ‚pôvodnej viere‘, že vydanie mapy bolo naplnením Habakuka 2,2. 3. Ak bola mapa predmetom proroctva (a tí, ktorí to popierajú, opúšťajú pôvodnú vieru), potom z toho vyplýva, že rokom, od ktorého sa má počítať 2300 dní, bol rok 457 pred Kr. Bolo nevyhnutné, aby rok 1843 bol prvým zverejneným časovým údajom, aby sa ‚videnie‘ ‚zdržalo‘, čiže aby nastal čas zdržania, v ktorom mala skupina panien na veľkej otázke času driemať a spať tesne predtým, ako mala byť prebudená Polnočným volaním.“ James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, zväzok 1, číslo 2.

The people who began to respond to the message (jewels) that was thereafter represented on Habakkuk’s table, were at first a few, but with the confirmation of the day-for-a-year principle on August 11, 1840, the people “increased to a crowd.”

Ľud, ktorý začal odpovedať na posolstvo (klenoty), ktoré bolo potom znázornené na Habakukovej tabuli, bol spočiatku nepočetný, ale s potvrdením princípu deň za rok 11. augusta 1840 ľud „vzrastol na zástup“.

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> „Práve v určenom čase Turecko prostredníctvom svojich vyslancov prijalo ochranu spojeneckých mocností Európy, a tak sa dostalo pod kontrolu kresťanských národov. Táto udalosť presne naplnila predpoveď. Keď sa to stalo známym, zástupy boli presvedčené o správnosti zásad prorockého výkladu, ktoré prijal Miller a jeho spolupracovníci, a adventnému hnutiu bol daný podivuhodný impulz. Muži učenosti a spoločenského postavenia sa spojili s Millerom pri kázaní i pri publikovaní jeho názorov a od roku 1840 do roku 1844 sa dielo rýchlo rozširovalo.“ The Great Controversy, 334, 335.

Then the crowd began to trouble the jewels. At that point Miller is going to identify the scattering of the jewels. The word “scatter” is one of the primary symbols of Leviticus twenty-six’s “seven times,” and Miller employs some variation of the word “scatter” ten times in the presentation of his dream. “Ten” is the symbol of a test, and marks the correct understanding of the symbolic meaning of Miller’s “scattered” jewels as a prophetic test for those upon whom the ends of the world are come.

Potom zástup začal znepokojovať klenoty. V tom bode Miller identifikuje rozptýlenie klenotov. Slovo „rozptýliť“ je jedným z hlavných symbolov „sedemnásobku“ v Levitikus dvadsaťšesť a Miller vo výklade svojho sna používa nejakú obmenu slova „rozptýliť“ desaťkrát. „Desať“ je symbolom skúšky a označuje správne pochopenie symbolického významu Millerových „rozptýlených“ klenotov ako prorockej skúšky pre tých, na ktorých prišli konce sveta.

The rejection of the jewel of the “seven times” was the first jewel set aside by Laodicean Adventism as they failed the test of Moses’ “scattering,” which had been presented by Elijah (Miller), in 1863. From that point on the jewels were to be increasingly scattered, mixed with counterfeits and ultimately fully covered up. The covering up of the precious jewels would ultimately reach a point where the casket (the Bible) would be destroyed.

Odmietnutie klenotu „sedem časov“ bolo prvým klenotom, ktorý laodicejský adventizmus odložil bokom, keď v roku 1863 neobstál v skúške Mojžišovho „rozptýlenia“, ktorú predložil Eliáš (Miller). Od toho bodu mali byť klenoty čoraz viac rozptyľované, miešané s falzifikátmi a napokon úplne zakryté. Zakrývanie vzácnych klenotov napokon dosiahlo bod, v ktorom mala byť zničená schránka (Biblia).

In Miller’s dream there is a marked distinction between the first “seven times” the word “scatter” is employed by Miller, and the last three times he uses the word. After he mentions “scatter” “seven times,” he “became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept.”

V Millerovom sne je zreteľný rozdiel medzi prvými „sedemkrát“, keď Miller používa slovo „rozsypať“, a poslednými tromi prípadmi, keď toto slovo používa. Keď spomenul „rozsypať“ „sedemkrát“, „úplne ochabol na duchu a stratil odvahu, sadol si a plakal.“

Before Christ, represented as the Lion of the tribe of Judah, began his work of unsealing the book that was sealed with seven seals in the book of Revelation, John wept. John and Miller both wept when they understood the casket (God’s Word) had been buried up by counterfeit jewels.

Skôr než Kristus, predstavený ako Lev z kmeňa Júdovho, začal svoje dielo otvárania knihy zapečatenej siedmimi pečaťami v knihe Zjavenia, Ján plakal. Ján i Miller obaja plakali, keď pochopili, že schránka (Božie Slovo) bola zasypaná falošnými klenotmi.

> And I saw in the right hand of him that sat on the throne a book written within and on the backside, sealed with seven seals. And I saw a strong angel proclaiming with a loud voice, Who is worthy to open the book, and to loose the seals thereof? And no man in heaven, nor in earth, neither under the earth, was able to open the book, neither to look thereon. And I wept much, because no man was found worthy to open and to read the book, neither to look thereon. And one of the elders saith unto me, Weep not: behold, the Lion of the tribe of Juda, the Root of David, hath prevailed to open the book, and to loose the seven seals thereof. Revelation 5:1–5.

> A videl som v pravej ruke Toho, ktorý sedel na tróne, knihu popísanú zvnútra i zvonka, zapečatenú siedmimi pečaťami. A videl som mocného anjela, ktorý veľkým hlasom volal: Kto je hoden otvoriť knihu a rozlomiť jej pečate? A nik na nebi, ani na zemi, ani pod zemou nemohol knihu otvoriť ani do nej nazrieť. A veľmi som plakal, lebo sa nenašiel nik, kto by bol hoden otvoriť a čítať knihu, ani do nej nazrieť. Vtedy mi jeden zo starcov povedal: Neplač; hľa, zvíťazil Lev z pokolenia Júdovho, Koreň Dávidov, aby otvoril knihu a rozlomil jej sedem pečatí. Zjavenie 5:1–5.

Once the escalating rejection of the jewels that Miller discovered and presented to the world reached the point where the Bible (the casket) was destroyed, then Miller wept.

Keď stupňujúce sa odmietanie klenotov, ktoré Miller objavil a predstavil svetu, dospelo až do bodu, keď bola Biblia (schránka) zničená, vtedy Miller plakal.

> “I then saw that among the genuine jewels and coin they had scattered an innumerable quantity of spurious jewels and counterfeit coin. I was highly incensed at their base conduct and ingratitude, and reproved and reproached them for it; but the more I reproved, the more they scattered the spurious jewels and false coin among the genuine.

> Potom som videl, že medzi pravé drahokamy a mince rozsypali nespočetné množstvo falošných drahokamov a podvrhnutých mincí. Ich nízke konanie a nevďačnosť ma veľmi rozhorčili, a karhal som ich a vyčítal im to; ale čím viac som ich karhal, tým viac rozsýpali falošné drahokamy a nepravé mince medzi pravé.

> “I then became vexed in my physical soul and began to use physical force to push them out of the room; but while I was pushing out one, three more would enter and bring in dirt and shavings and sand and all manner of rubbish, until they covered every one of the true jewels, diamonds, and coins, which were all excluded from sight. They also tore in pieces my casket and scattered it among the rubbish. I thought no man regarded my sorrow or my anger. I became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept.”

> „Vtedy som sa rozhorčil vo svojej telesnej duši a začal som používať telesnú silu, aby som ich vytlačil z miestnosti; ale kým som vytláčal jedného, vstúpili ďalší traja a nanášali hlinu i hobliny i piesok a všelijaké smeti, až zakryli všetky pravé drahokamy, diamanty a mince, takže celkom zmizli z dohľadu. Roztrhali aj moju schránku na kusy a rozmetali ju medzi smeti. Myslel som si, že nikto neberie ohľad na môj žiaľ ani na môj hnev. Celkom som upadol na duchu a stratil odvahu, sadol som si a plakal.“

At this point in his dream the word “scatter” has been employed “seven times.” The last three occurrences are distinct, from the first seven, thus placing a prophetic signature upon the seven scatterings as a symbol of the “seven times” of Leviticus twenty six. Miller’s second dream, as with Nebuchadnezzar’s second dream, symbolically identifies the “seven times.”

V tomto bode jeho sna bolo slovo „rozptýliť“ použité „sedemkrát“. Posledné tri výskyty sa odlišujú od prvých siedmich, a tým kladú na sedem rozptýlení prorockú pečať ako na symbol „siedmich časov“ z Levitikus 26. Millerov druhý sen, podobne ako Nabuchodonozorov druhý sen, symbolicky označuje „sedem časov“.

As with John in Revelation chapter five, when Miller wept, the dirt brush man (the Lion of the tribe of Judah), then “opened a door” and entered the room. The visual representation of the Father holding the book which was sealed with seven seals, that no man could open, and that had caused John to weep, began in verse one of chapter four.

Tak ako pri Jánovi v piatej kapitole Zjavenia, keď Miller plakal, muž s kefou na prach (Lev z kmeňa Júdu) potom „otvoril dvere“ a vstúpil do miestnosti. Vizuálne zobrazenie Otca, ktorý držal knihu zapečatenú siedmimi pečaťami, ktorú nemohol nikto otvoriť a ktorá spôsobila, že Ján plakal, sa začalo v prvom verši štvrtej kapitoly.

> After this I looked, and, behold, a door was opened in heaven: and the first voice which I heard was as it were of a trumpet talking with me; which said, Come up hither, and I will show thee things which must be hereafter. Revelation 4:1.

> Potom som sa pozrel, a hľa, vo nebi boli otvorené dvere; a prvý hlas, ktorý som počul, bol akoby hlas trúby, hovoriacej so mnou; a povedal: Vystúp sem a ukážem ti, čo sa má stať potom. Zjavenie 4,1.

Miller wept and saw a door opened. “While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help. Immediately the door opened, and a man entered the room, when the people all left it; and he, having a dirt brush in his hand, opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room.” The Lion of the tribe of Judah and the dirt brush man arrived at the opening of a door, when John and Miller wept. The opening of a door is a symbol of a dispensational change.

Miller plakal a videl otvorené dvere. „Keď som takto plakal a smútil pre svoju veľkú stratu a zodpovednosť, rozpamätal som sa na Boha a vrúcne som sa modlil, aby mi poslal pomoc. Ihneď sa dvere otvorili a do miestnosti vošiel muž, pričom všetci ľudia ju opustili; a on, držiac v ruke kefku na prach, otvoril okná a začal z miestnosti vymetať prach a smeti.“ Lev z kmeňa Júdovho a muž s kefkou na prach prišli pri otvorení dverí, keď Ján a Miller plakali. Otvorenie dverí je symbolom zmeny dišpenzácie.

With Miller, he wept and a door was opened, but he also prayed. “I became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept. While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help. Immediately the door opened, and a man entered the room, when the people all left it; and he, having a dirt brush in his hand, opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room.”

S Millerom plakal a otvorili sa dvere, no zároveň sa aj modlil. „Úplne som upadol do malomyseľnosti a skľúčenosti, posadil som sa a plakal. Keď som takto plakal a trúchlil nad svojou veľkou stratou a zodpovednosťou, rozpamätal som sa na Boha a vrúcne som sa modlil, aby mi poslal pomoc. Ihneď sa otvorili dvere a do miestnosti vošiel muž; vtedy ju všetci ľudia opustili. A on, držiac v ruke kefu na prach, otvoril okná a začal z miestnosti vymetať prach a smeti.“

The prayer that is a waymark in the history of the last days, is the prayer marked by Daniel and the three worthies in chapter two, and also by Daniel in chapter nine. It is the Leviticus twenty-six prayer of the “seven times,” which the two witnesses of Revelation eleven are to pray when they realize that they had been scattered. The two witnesses are to repeat what Daniel had done in chapter nine, when he recognized that he had been “scattered” in fulfillment of the curse of Moses. The two witnesses are to repeat what Miller illustrated in his dream when he reached the point where his jewels had been scattered “seven times.”

Modlitbou, ktorá je medzníkom v dejinách posledných dní, je modlitba označená Danielom a tromi hodnostármi v druhej kapitole, a tiež Danielom v deviatej kapitole. Je to modlitba z Levitikusu dvadsaťšesť o „sedemnásobku“, ktorú majú dvaja svedkovia zo Zjavenia jedenásť predniesť, keď si uvedomia, že boli rozptýlení. Títo dvaja svedkovia majú zopakovať to, čo Daniel urobil v deviatej kapitole, keď rozpoznal, že bol „rozptýlený“ ako naplnenie Mojžišovho zlorečenstva. Títo dvaja svedkovia majú zopakovať to, čo Miller znázornil vo svojom sne, keď dospel do bodu, v ktorom jeho drahokamy boli „sedemnásobne“ rozptýlené.

When that prayer is marked a door is opened, the dirt brush man arrives, and the room is empty. The wicked crowd were gone, and a new dispensation had arrived. Then the Lion of the tribe of Judah, whose fan is in His hand, “opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room,” and as “he brushed the dirt and rubbish, false jewels and counterfeit coin, all rose and went out of the window like a cloud, and the wind carried them away.”

Keď je tá modlitba poznačená, otvoria sa dvere, príde muž s kefou na nečistotu a miestnosť je prázdna. Bezbožný zástup bol preč a nastalo nové obdobie. Potom Lev z kmeňa Júdovho, ktorý má vejačku vo svojej ruke, „otvoril okná a začal z miestnosti vymetať nečistotu a smeti“, a ako „vymetal nečistotu a smeti, falošné drahokamy a falošné mince, všetko sa zdvihlo a vyšlo von oknom ako oblak a vietor ich odniesol preč.“

The open windows also mark a division, for as the rubbish is carried out of the window, those who have fulfilled the command found in Malachi, that directs the “priests” of the last days to, “bring ye all the tithes into the storehouse, that there may be meat in mine house, and prove me now herewith, saith the Lord of hosts, if I will not open you the windows of heaven, and pour you out a blessing, that there shall not be room enough to receive it.” The open door and the open windows represent a change in dispensation that is fulfilled at the time the wicked priests are removed, and the righteous priests are being blessed.

Otvorené okná takisto označujú rozdelenie, lebo tak ako sa smeti vynášajú oknom, tí, ktorí splnili príkaz nachádzajúci sa v Malachiášovi, ktorý usmerňuje „kňazov“ posledných dní, aby „prineste všetky desiatky do zásobárne, aby bol pokrm v mojom dome, a skúste ma teraz v tom, hovorí Hospodin zástupov, či vám neotvorím nebeské prieduchy a nevylejem na vás požehnanie, takže nebude dosť miesta, aby ste ho prijali.“ Otvorené dvere a otvorené okná predstavujú zmenu v poriadku Božieho spravovania, ktorá sa napĺňa v čase, keď sú bezbožní kňazi odstránení a spravodliví kňazi sú požehnávaní.

As the dirt brush man begins to purge his floor, Miller closes his eyes for a moment. “In the bustle I closed my eyes for a moment; when I opened them, the rubbish was all gone. The precious jewels, the diamonds, the gold and silver coins, lay scattered in profusion all over the room.” The precious and the vile were then fully separated.

Keď muž s kefou na prach začne čistiť svoju podlahu, Miller na okamih zavrie oči. „Uprostred ruchu som na okamih zavrel oči; keď som ich otvoril, všetka smetina bola preč. Drahocenné klenoty, diamanty, zlaté a strieborné mince ležali v hojnosti roztrúsené po celej miestnosti.“ Vtedy bolo drahocenné od bezcenného úplne oddelené.

The larger casket was then placed upon the table, and the scattered jewels were cast into it. “He then placed on the table a casket, much larger and more beautiful than the former, and gathered up the jewels, the diamonds, the coins, by the handful, and cast them into the casket, till not one was left, although some of the diamonds were not bigger than the point of a pin.” Miller’s foundational truths were then brought together with not only the Bible, but with the Spirit of Prophecy, and those truths were more beautiful and brighter than they originally were.

Väčšia skrinka bola potom položená na stôl a roztrúsené klenoty boli do nej vhodené. „Potom položil na stôl skrinku, omnoho väčšiu a krajšiu než predchádzajúcu, a po hrstiach pozbieral klenoty, diamanty i mince a hádzal ich do skrinky, až nezostal ani jeden, hoci niektoré z diamantov neboli väčšie než hrot špendlíka.“ Millerove základné pravdy boli potom zjednotené nielen s Bibliou, ale aj s Duchom proroctva, a tieto pravdy boli krajšie a jasnejšie, než boli pôvodne.

As we evaluate the vision of the Ulai River in the terms of the message that was unsealed in 1798, it is to be understood that some of those truths were limited by the framework given to Miller. It is also to be expected that some of those truths will therefore be larger and more beautiful, even though some of them might appear small or minor.

Keď posudzujeme videnie o rieke Ulai vo svetle posolstva, ktoré bolo odpečatené v roku 1798, treba chápať, že niektoré z týchto právd boli obmedzené rámcom daným Millerovi. Treba tiež očakávať, že niektoré z týchto právd budú preto širšie a krajšie, hoci sa niektoré z nich môžu javiť ako malé alebo nepodstatné.

When the truths are restored, they are cast into a larger casket, then the call is once again made, not by Miller, but by Christ, (who is the dirt brush man, who is the Lion of the tribe of Judah) to, “come and see.” This identifies that an unsealing has just taken place, and the final unsealing is the Revelation of Jesus Christ that takes place just before probation closes, or as Sister White identifies, when the dirt brush man has entered.

Keď sú pravdy obnovené, sú vložené do väčšej schránky; potom je opäť vyslovená výzva, nie Millerom, ale Kristom (ktorý je mužom s kefou na špinu, ktorý je Levom z pokolenia Júdu): „Poď a viď.“ To naznačuje, že práve došlo k odpečateniu, a záverečné odpečatenie je Zjavenie Ježiša Krista, ku ktorému dochádza tesne pred uzavretím doby milosti, alebo, ako to označuje sestra Whiteová, keď vstúpil muž s kefou na špinu.

> “I looked into the casket, but my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory. I thought they had been scoured in the sand by the feet of those wicked persons who had scattered and trod them in the dust. They were arranged in beautiful order in the casket, everyone in its place, without any visible pains of the man who cast them in. I shouted with very joy, and that shout awoke me.” Early Writings, 83.

> „Pozrela som sa do schránky, ale moje oči boli oslepené tým pohľadom. Žiarili desaťnásobkom svojej predošlej slávy. Myslela som si, že boli vydrhnuté v piesku nohami tých bezbožných osôb, ktoré ich rozmetali a pošliapali v prachu. Boli v schránke usporiadané v nádhernom poriadku, každá na svojom mieste, bez akýchkoľvek viditeľných stôp námahy muža, ktorý ich tam uložil. Vykríkla som od samej radosti a ten výkrik ma prebudil.“ Early Writings, 83.

The tarrying time and the first disappointment arrived on July 18, 2020, and since July of 2023, the Lion of the tribe of Judah has been unsealing the message of the Revelation of Jesus Christ. That unsealing includes the book of Daniel, and we will finish our consideration of Miller’s dream in the next article.

Čas meškania a prvé sklamanie nastali 18. júla 2020 a od júla 2023 Lev z kmeňa Júdu odpečaťuje posolstvo Zjavenia Ježiša Krista. Toto odpečaťovanie zahŕňa aj knihu Daniel, a naše rozjímanie o Millerovom sne dokončíme v nasledujúcom článku.

The work of the dirt brush man is carried out in cooperation with the “wise priests”, and the work of those “priests”, who are the two witnesses of Revelation chapter eleven, and who are the resurrected dead bones of Ezekiel chapter thirty-seven are also represented by other lines of God’s Word. We will employ a few of those lines as second witnesses for what we have identified concerning William Miller’s second dream.

Dielo muža s kefou na prach sa uskutočňuje v spolupráci s „múdrymi kňazmi“ a dielo týchto „kňazov“, ktorí sú dvoma svedkami zo Zjavenia kapitoly jedenásť a ktorí sú vzkriesenými suchými kosťami z Ezechiela kapitoly tridsaťsedem, je takisto znázornené aj inými líniami Božieho slova. Použijeme niekoľko z týchto línií ako druhých svedkov pre to, čo sme rozpoznali v súvislosti s druhým snom Williama Millera.

> “The Scriptures are given for our benefit that we may have instruction in righteousness. Precious rays of light have been obscured by the clouds of error, but Christ is ready to sweep away the mists of error and superstition, and to reveal to us the brightness of the Father’s glory, so that we shall say as did the disciples, ‘Did not our heart burn within us, while he talked with us by the way?’” Publishing Ministry, 68.

> „Písma sú nám dané na náš úžitok, aby sme mali poučenie o spravodlivosti. Vzácne lúče svetla boli zatemnené mrakmi bludu, ale Kristus je pripravený rozohnať hmly bludu a poverčivosti a zjaviť nám jas slávy Otcovej, takže povieme, ako povedali učeníci: ‚Či nehorelo naše srdce v nás, keď sa s nami zhováral na ceste?‘“ Publishing Ministry, 68.

Back to Articles