Article

# The Book of Daniel - Number Seventy-Seven

Kniha Daniel — číslo sedemdesiatsedem

Unveiling the Prophetic Parallel: Laodicean Adventism in 1863 and Biblical Typology

Odhalenie prorockej paralely: laodicejský adventizmus v roku 1863 a biblická typológia

Author

Jeff Pippenger

Published

February 10, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by the curse pronounced against rebuilding Jericho.

Vzbura laodicejského adventizmu v roku 1863 bola predobrazená kliatbou vyrieknutou proti znovuvybudovaniu Jericha.

> And Joshua adjured them at that time, saying, Cursed be the man before the Lord, that riseth up and buildeth this city Jericho: he shall lay the foundation thereof in his firstborn, and in his youngest son shall he set up the gates of it. Joshua 6:26.

> A Jozua ich v tom čase zaviazal prísahou a povedal: Prekliaty nech je pred Hospodinom muž, ktorý povstane a vystaví toto mesto Jericho; na svojom prvorodenom položí jeho základy a na svojom najmladšom postaví jeho brány. Jozua 6:26.

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by the builders rejecting the corner stone.

Vzbura laodicejského adventizmu v roku 1863 bola predobrazená tým, že stavitelia zavrhli uholný kameň.

> Jesus saith unto them, Did ye never read in the scriptures, The stone which the builders rejected, the same is become the head of the corner: this is the Lord’s doing, and it is marvellous in our eyes? Therefore say I unto you, The kingdom of God shall be taken from you, and given to a nation bringing forth the fruits thereof. Matthew 21:42, 43.

> Ježiš im povedal: Či ste nikdy nečítali v Písmach: Kameň, ktorý stavitelia zavrhli, ten sa stal hlavou uhla; to sa stalo od Pána, a je to obdivuhodné v našich očiach? Preto vám hovorím: Kráľovstvo Božie vám bude odňaté a bude dané národu, ktorý bude prinášať jeho ovocie. Matúš 21,42.43.

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by Aaron’s golden calf.

Vzburu laodicejského adventizmu v roku 1863 predobrazil Áronov zlatý teľa.

> For they said unto me, Make us gods, which shall go before us: for as for this Moses, the man that brought us up out of the land of Egypt, we wot not what is become of him. And I said unto them, Whosoever hath any gold, let them break it off. So they gave it me: then I cast it into the fire, and there came out this calf. And when Moses saw that the people were naked; (for Aaron had made them naked unto their shame among their enemies). Exodus 32:23–25.

> Lebo mi povedali: Urob nám bohov, ktorí pôjdu pred nami; lebo o tomto Mojžišovi, mužovi, ktorý nás vyviedol z egyptskej krajiny, nevieme, čo sa s ním stalo. A ja som im povedal: Kto má nejaké zlato, nech si ho odtrhne. A tak mi ho dali; potom som ho hodil do ohňa, a vyšlo toto teľa. A keď Mojžiš videl, že ľud je obnažený; (lebo Áron ho obnažil na jeho hanbu medzi jeho nepriateľmi). Exodus 32:23–25.

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by Jeroboam’s two golden calves.

Vzburu laodicejského adventizmu v roku 1863 predobrazňujú dve zlaté teľatá Jeroboamove.

> If this people go up to do sacrifice in the house of the Lord at Jerusalem, then shall the heart of this people turn again unto their lord, even unto Rehoboam king of Judah, and they shall kill me, and go again to Rehoboam king of Judah. Whereupon the king took counsel, and made two calves of gold, and said unto them, It is too much for you to go up to Jerusalem: behold thy gods, O Israel, which brought thee up out of the land of Egypt. And he set the one in Bethel, and the other put he in Dan. 1 Kings 12:27–29.

> Ak bude tento ľud vystupovať, aby prinášal obete v dome Hospodinovom v Jeruzaleme, srdce tohto ľudu sa zasa obráti k jeho pánovi, k Roboámovi, judskému kráľovi; zabijú ma a vrátia sa k Roboámovi, judskému kráľovi. Preto sa kráľ poradil a zhotovil dve zlaté teľatá a povedal im: Už ste sa dosť nachodili do Jeruzalema; hľa, tvoji bohovia, Izrael, ktorí ťa vyviedli z egyptskej krajiny. Jedno postavil v Bételi a druhé umiestnil v Dáne. 1 Kings 12:27–29.

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by the prophet from Judah who died between the ass and the lion.

Vzbura laodicejského adventizmu v roku 1863 bola predobrazená prorokom z Júdu, ktorý zomrel medzi oslom a levom.

> And it came to pass, after he had eaten bread, and after he had drunk, that he saddled for him the ass, to wit, for the prophet whom he had brought back. And when he was gone, a lion met him by the way, and slew him: and his carcase was cast in the way, and the ass stood by it, the lion also stood by the carcase. 1 Kings 13:23, 24.

> A stalo sa, keď sa najedol chleba a napil sa, že mu osedlal osla, totiž prorokovi, ktorého priviedol späť. A keď odišiel, stretol ho na ceste lev a usmrtil ho; a jeho mŕtve telo bolo pohodené na ceste, osol stál pri ňom a lev tiež stál pri mŕtvom tele. 1 Kráľov 13:23, 24.

The rebellion of Laodicean Adventism in 1863, has been typified by the tenth test of ancient Israel that began their wandering in the wilderness.

Vzpoura laodicejského adventismu v roce 1863 byla předobrazena desátou zkouškou starověkého Izraele, která započala jejich putování po poušti.

> But as truly as I live, all the earth shall be filled with the glory of the Lord. Because all those men which have seen my glory, and my miracles, which I did in Egypt and in the wilderness, and have tempted me now these ten times, and have not hearkened to my voice; Surely they shall not see the land which I sware unto their fathers, neither shall any of them that provoked me see it: But my servant Caleb, because he had another spirit with him, and hath followed me fully, him will I bring into the land whereinto he went; and his seed shall possess it. Numbers 14:21–23.

> Ale ako žijem, celá zem bude naplnená slávou Hospodina. Preto všetci tí muži, ktorí videli moju slávu a moje zázraky, ktoré som učinil v Egypte i na púšti, a už týchto desať ráz ma pokúšali a nepočúvali môj hlas, istotne neuvidia krajinu, ktorú som prísahou zasľúbil ich otcom; neuvidí ju nikto z tých, ktorí ma popudzovali. Ale môj služobník Káleb, pretože bol v ňom iný duch a úplne ma nasledoval, toho vovediem do krajiny, do ktorej vošiel, a jeho potomstvo ju zdedí. 4. Mojžišova 14:21–23.

The apostle Paul taught:

Apoštol Pavol učil:

> Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come. 1 Corinthians 10:11.

> A toto všetko sa im dialo ako príklady a bolo to napísané na napomenutie nám, ku ktorým prišiel koniec vekov. 1. Korinťanom 10:11.

Commenting on that prophetic principle, Sister White said:

V komentári k tejto prorockej zásade sestra Whiteová povedala:

> “Each of the ancient prophets spoke less for their own time than for ours, so that their prophesying is in force for us. ‘Now all these things happened unto them for ensamples: and they are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ 1 Corinthians 10:11. ‘Not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.’ 1 Peter 1:12. . . .

> „Každý z dávnych prorokov hovoril menej pre svoju vlastnú dobu než pre našu, takže ich prorokovanie platí pre nás. ‚A toto všetko sa im dialo ako príklady a bolo napísané na naše napomenutie, ku ktorým prišiel koniec vekov.‘ 1 Korinťanom 10:11. ‚Nie sebe samým, ale nám slúžili tým, čo sa vám teraz zvestuje skrze tých, ktorí vám zvestovali evanjelium v Duchu Svätom zoslanom z neba; do týchto vecí túžia nazerať anjeli.‘ 1 Petra 1:12....“

> “The Bible has accumulated and bound up together its treasures for this last generation. All the great events and solemn transactions of Old Testament history have been, and are, repeating themselves in the church in these last days.” Selected Messages, book 3, 338, 339.

> „Biblia nazhromaždila a zhromaždila svoje poklady pre túto poslednú generáciu. Všetky veľké udalosti a slávnostné deje starozmluvných dejín sa v týchto posledných dňoch opakovali a opakujú v cirkvi.“ Selected Messages, kniha 3, 338, 339.

The message of the latter rain, according to Isaiah, is a message, for he identifies that the wicked will refuse to hear it, and he describes that message as “line upon line”.

Posolstvo neskorého dažďa je podľa Izaiáša posolstvom, lebo uvádza, že bezbožní ho odmietnu počúvať, a toto posolstvo opisuje ako „riadok na riadok“.

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts. For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little: For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:9–13.

> Koho bude učiť poznaniu? A koho privedie k porozumeniu náuky? Tých, čo sú odstavení od mlieka a odtrhnutí od pŕs. Lebo prikázanie musí byť na prikázanie, prikázanie na prikázanie; riadok na riadok, riadok na riadok; tu trochu a tam trochu: Lebo s koktavými perami a iným jazykom bude hovoriť k tomuto ľudu. Tým, ktorým povedal: Toto je odpočinok, ktorým môžete dať ustatému odpočinúť; a toto je občerstvenie: no nechceli počúvať. Ale slovo Hospodinovo im bolo: prikázanie na prikázanie, prikázanie na prikázanie; riadok na riadok, riadok na riadok; tu trochu a tam trochu; aby išli a padli nazad, a boli zlomení, a chytení do osídla, a zajatí. Izaiáš 28:9–13.

Of the six lines we have just identified, and there are of course others we have not pointed out, one emphasizes 1863, as the end of a progressive test that led to wandering in the wilderness. Two emphasize a former covenant people being passed by and replaced by a new chosen people. One marks a curse for rebuilding something that was intended to be left destroyed and abandoned under God’s curse as it was, and another marks a curse for returning where you were forbidden to go. Two provide examples of counterfeits of the two tables of the Ten Commandments, that represented Habakkuk’s two tables.

Zo šiestich línií, ktoré sme práve identifikovali, a sú, pravdaže, aj ďalšie, na ktoré sme neupozornili, jedna zdôrazňuje rok 1863 ako koniec postupnej skúšky, ktorá viedla k putovaniu po púšti. Dve zdôrazňujú, že bývalý zmluvný ľud bol pominutý a nahradený novým vyvoleným ľudom. Jedna označuje kliatbu za znovuvybudovanie niečoho, čo malo zostať zničené a opustené pod Božou kliatbou tak, ako to bolo, a ďalšia označuje kliatbu za návrat tam, kam vám bolo zakázané ísť. Dve poskytujú príklady falzifikátov dvoch tabúľ Desatora, ktoré predstavovali Habakukove dve tabule.

The golden calves of Aaron and Jeroboam represent a counterfeit image of jealousy, that represented the counterfeit 1863 chart. When brought together, the two witnesses of Aaron and Jeroboam teach that Habakkuk’s two tables represent one table, the very same way the two tables of the Ten Commandments represent one law of God. Together they become one symbol, that is made up of two when they are brought together. The same prophetic dynamics of the two tables of the law of God exist in Habakkuk’s two tables, and together Aaron and Jeroboam’s counterfeits address that prophetic phenomenon.

Zlaté teľatá Árona a Jeroboáma predstavujú falošný obraz žiarlivosti, ktorý predstavoval falošnú tabuľu z roku 1863. Keď sú títo dvaja svedkovia, Áron a Jeroboám, privedení dohromady, učia, že dve tabule Habakuka predstavujú jednu tabuľu, presne tak, ako dve tabule Desatora predstavujú jeden Boží zákon. Spolu sa stávajú jedným symbolom, ktorý sa skladá z dvoch, keď sú privedené dohromady. Tá istá prorocká dynamika dvoch tabúľ Božieho zákona existuje aj v Habakukových dvoch tabuliach a spolu falošné obrazy Árona a Jeroboáma oslovujú tento prorocký jav.

The first generation of Adventism has been typified by the image of jealousy in Ezekiel chapter eight. The vision that begins on the fifth day, of the sixth month in the sixth year in chapter eight of Ezekiel, continues into chapter nine, where the sealing of the one hundred and forty-four thousand is represented. When addressing the illustration of the sealing of chapter nine, Sister White includes the attribute of God’s character that identifies that it is in the third and fourth generation where God judges those who are disobedient. She therefore incorporates the truth associated directly with the second commandment, which is the commandment that forbids the worship of idols, as were Aaron’s and Jeroboam’s golden calves.

Prvá generácia adventizmu bola predobrazená obrazom žiarlivosti v ôsmej kapitole Ezechiela. Videnie, ktoré sa začína piateho dňa šiesteho mesiaca v šiestom roku v ôsmej kapitole Ezechiela, pokračuje do deviatej kapitoly, kde je znázornené zapečatenie sto štyridsaťštyri tisíc. Keď sestra Whiteová hovorí o znázornení zapečatenia v deviatej kapitole, zahŕňa aj vlastnosť Božieho charakteru, ktorá ukazuje, že Boh súdi neposlušných v treťom a štvrtom pokolení. Preto do toho začleňuje pravdu priamo spojenú s druhým prikázaním, teda s prikázaním, ktoré zakazuje uctievanie modiel, akými boli Áronove a Jeroboamove zlaté teľatá.

> “‘And he called to the man clothed with linen, which had the writer’s inkhorn by his side; and the Lord said unto him, Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof. And to the others he said in mine hearing, Go ye after him through the city, and smite: let not your eye spare, neither have ye pity: slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary. Then they began at the ancient men which were before the house.’

> „A zavolal na muža odetého do ľanového rúcha, ktorý mal pri boku pisársky kalamár; a Hospodin mu povedal: Prejdi stredom mesta, stredom Jeruzalema, a urob znamenie na čelách mužov, ktorí vzdychajú a nariekajú pre všetky ohavnosti, ktoré sa dejú uprostred neho. A tým druhým povedal, keď som to počul: Choďte za ním mestom a zabíjajte; nech vaše oko nešetrí ani sa nezľutujte: úplne pobite starých i mladých, panny i malé deti, i ženy; ale nepriblížte sa k nijakému mužovi, na ktorom je znamenie; a začnite od mojej svätyne. A začali od starších mužov, ktorí boli pred domom.“

> “Jesus is about to leave the mercy seat of the heavenly sanctuary to put on garments of vengeance and pour out His wrath in judgments upon those who have not responded to the light God has given them. ‘Because sentence against an evil work is not executed speedily, therefore the heart of the sons of men is fully set in them to do evil.’ Instead of being softened by the patience and long forbearance that the Lord has exercised toward them, those who fear not God and love not the truth strengthen their hearts in their evil course. But there are limits even to the forbearance of God, and many are exceeding these boundaries. They have overrun the limits of grace, and therefore God must interfere and vindicate His own honor.

> „Ježiš sa chystá opustiť zľutovnicu nebeskej svätyne, aby si obliekol rúcha pomsty a vylial svoj hnev v súdoch na tých, ktorí neodpovedali na svetlo, ktoré im Boh dal. ‚Pretože rozsudok nad zlým skutkom nie je vykonaný rýchlo, srdce synov ľudských je v nich celkom oddané páchať zlo.‘ Namiesto toho, aby ich zmäkčovala trpezlivosť a dlhovravá zhovievavosť, ktorú voči nim Pán prejavoval, tí, ktorí sa neboja Boha a nemilujú pravdu, utvrdzujú svoje srdcia na svojej zlej ceste. No aj Božia zhovievavosť má svoje hranice a mnohí ich prekračujú. Prestúpili medze milosti, a preto Boh musí zasiahnuť a obhájiť svoju vlastnú česť.“

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> „O Amorejcoch Hospodin povedal: ‚Vo štvrtom pokolení sa sem opäť vrátia, lebo neprávosť Amorejcov ešte nedosiahla svoju plnosť.‘ Hoci tento národ vynikal svojím modlárstvom a skazenosťou, ešte nenaplnil kalich svojej neprávosti a Boh nedal príkaz na jeho úplné vyhubenie. Ľud mal vidieť Božiu moc zjavenú zjavne a mimoriadnym spôsobom, aby zostal bez výhovorky. Súcitný Stvoriteľ bol ochotný znášať ich neprávosť až do štvrtého pokolenia. Potom, ak by sa neukázala nijaká zmena k lepšiemu, mali na nich dopadnúť jeho súdy.

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.

> „Nekonečný stále s neomylnou presnosťou vedie účet so všetkými národmi. Kým je Jeho milosrdenstvo ponúkané spolu s výzvami na pokánie, tento účet zostáva otvorený; no keď čísla dosiahnu určitú mieru, ktorú určil Boh, začína služba Jeho hnevu. Účet sa uzatvára. Božská zhovievavosť sa končí. V ich prospech už niet viac prihovárania sa milosrdenstva.״

> “The prophet, looking down the ages, had this time presented before his vision. The nations of this age have been the recipients of unprecedented mercies. The choicest of heaven’s blessings have been given them, but increased pride, covetousness, idolatry, contempt of God, and base ingratitude are written against them. They are fast closing up their account with God.

> „Prorok, hľadiac dolu vekmi, mal tento čas predstavený pred svojím zrakom. Národy tohto veku boli príjemcami bezprecedentných milostí. Dostalo sa im najvyberanejších nebeských požehnaní, ale proti nim sú zapísané vzrastajúca pýcha, lakomstvo, modlárstvo, pohŕdanie Bohom a nízka nevďačnosť. Rýchlo uzatvárajú svoj účet s Bohom.״

> “But that which causes me to tremble is the fact that those who have had the greatest light and privileges have become contaminated by the prevailing iniquity. Influenced by the unrighteous around them, many, even of those who profess the truth, have grown cold and are borne down by the strong current of evil. The universal scorn thrown upon true piety and holiness leads those who do not connect closely with God to lose their reverence for His law. If they were following the light and obeying the truth from the heart, this holy law would seem even more precious to them when thus despised and set aside. As the disrespect for God’s law becomes more manifest, the line of demarcation between its observers and the world becomes more distinct. Love for the divine precepts increases with one class according as contempt for them increases with another class.

> „No to, čo ma núti triasť sa, je skutočnosť, že tí, ktorí mali najväčšie svetlo a výsady, sa nakazili prevládajúcou neprávosťou. Pod vplyvom nespravodlivých ľudí okolo seba mnohí, dokonca aj z tých, ktorí vyznávajú pravdu, ochladli a sú unášaní silným prúdom zla. Všeobecné opovrhnutie, ktoré sa vrhá na pravú zbožnosť a svätosť, vedie tých, ktorí nie sú úzko spojení s Bohom, k tomu, že strácajú úctu k Jeho zákonu. Keby nasledovali svetlo a poslúchali pravdu zo srdca, tento svätý zákon by sa im zdal ešte vzácnejší práve vtedy, keď je takto opovrhovaný a odstrkovaný. Ako sa neúcta voči Božiemu zákonu stáva zjavnejšou, deliaca čiara medzi tými, ktorí ho zachovávajú, a svetom sa stáva zreteľnejšou. Láska k božským ustanoveniam v jednej skupine rastie úmerne tomu, ako v druhej skupine rastie pohŕdanie nimi.

> “The crisis is fast approaching. The rapidly swelling figures show that the time for God’s visitation has about come. Although loath to punish, nevertheless He will punish, and that speedily. Those who walk in the light will see signs of the approaching peril; but they are not to sit in quiet, unconcerned expectancy of the ruin, comforting themselves with the belief that God will shelter His people in the day of visitation. Far from it. They should realize that it is their duty to labor diligently to save others, looking with strong faith to God for help. ‘The effectual fervent prayer of a righteous man availeth much.’

> „Kríza sa rýchlo približuje. Prudko narastajúce čísla ukazujú, že čas Božieho navštívenia už takmer nastal. Hoci nerád trestá, predsa bude trestať, a to čoskoro. Tí, ktorí chodia vo svetle, uvidia znamenia blížiaceho sa nebezpečenstva; nemajú však pokojne sedieť v ľahostajnom očakávaní skazy a utešovať sa presvedčením, že Boh vo deň navštívenia ochráni svoj ľud. Ani zďaleka. Majú si uvedomiť, že ich povinnosťou je usilovne pracovať na záchrane iných a s pevnou vierou hľadieť k Bohu o pomoc. „Mnoho zmôže účinná, vrúcna modlitba spravodlivého.““

> “The leaven of godliness has not entirely lost its power. At the time when the danger and depression of the church are greatest, the little company who are standing in the light will be sighing and crying for the abominations that are done in the land. But more especially will their prayers arise in behalf of the church because its members are doing after the manner of the world.

> „Kvas zbožnosti celkom nestratil svoju moc. V čase, keď sú nebezpečenstvo a skľúčenosť cirkvi najväčšie, bude malá skupina tých, ktorí stoja vo svetle, vzdychať a nariekať pre ohavnosti, ktoré sa dejú v krajine. No ich modlitby budú vystupovať zvlášť za cirkev, pretože jej členovia žijú podľa spôsobu sveta.

> “The earnest prayers of this faithful few will not be in vain. When the Lord comes forth as an avenger, He will also come as a protector of all those who have preserved the faith in its purity and kept themselves unspotted from the world. It is at this time that God has promised to avenge His own elect which cry day and night unto Him, though He bear long with them.

> „Vrúcne modlitby tejto vernej menšiny nebudú márne. Keď Pán vystúpi ako pomstiteľ, príde aj ako ochranca všetkých tých, ktorí zachovali vieru v jej čistote a udržali sa nepoškvrnení od sveta. Práve v tomto čase Boh zasľúbil, že sa zastane svojich vyvolených, ktorí k Nemu volajú dňom i nocou, hoci s nimi dlho zhovieva.״

> “The command is: ‘Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’ These sighing, crying ones had been holding forth the words of life; they had reproved, counseled, and entreated. Some who had been dishonoring God repented and humbled their hearts before Him. But the glory of the Lord had departed from Israel; although many still continued the forms of religion, His power and presence were lacking.” Testimonies, volume 5, 207–210.

> „Príkaz znie: ‚Prejdi stredom mesta, stredom Jeruzalema, a urob znamenie na čelách mužov, ktorí vzdychajú a nariekajú pre všetky ohavnosti, ktoré sa páchajú uprostred neho.‘ Títo vzdychajúci a nariekajúci predkladali slová života; napomínali, radili a prosili. Niektorí z tých, ktorí zneucťovali Boha, činili pokánie a pokorili svoje srdcia pred Ním. Ale sláva Hospodinova odišla od Izraela; hoci mnohí naďalej zachovávali formy náboženstva, chýbala Jeho moc a prítomnosť.“ Testimonies, zväzok 5, 207–210.

To rightly divide the vision of the sealing as set forth by Ezekiel, it is essential to understand the four generations of Adventism. Sister White begins the passage we selected by directly referencing Ezekiel chapter nine, and the portion we have selected also ends with a direct reference of Ezekiel chapter nine. In the passage she says of Ezekiel, “The prophet, looking down the ages, had this time presented before his vision.” Ezekiel saw the circumstances that are occurring during the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

Aby sme správne rozdelili videnie o zapečaťovaní tak, ako ho predkladá Ezechiel, je nevyhnutné porozumieť štyrom generáciám adventizmu. Sestra Whiteová začína úryvok, ktorý sme vybrali, priamym odkazom na deviatu kapitolu Ezechiela a časť, ktorú sme vybrali, sa taktiež končí priamym odkazom na deviatu kapitolu Ezechiela. V tomto úryvku hovorí o Ezechielovi: „Prorok, hľadiac dolu vekmi, mal tento čas predstavený pred svojím zrakom.“ Ezechiel videl okolnosti, ktoré nastávajú počas zapečaťovania stoštyridsaťštyritisíc.

In the previous article we identified with three specific passages from the Spirit of Prophecy that Isaiah’s “drunkards of Ephraim,” who in this passage are identified as the “ancient men,” and who in both passages represent the leadership of Jerusalem (Adventism), cannot see that there is to be a mighty manifestation of the power of God as in former years. In this passage the very manifestation of God’s power that they refuse to see will occur as part of the divine judgment which is brought upon them, for it is stated that, “the people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse.”

V predchádzajúcom článku sme sa na základe troch konkrétnych pasáží z Ducha proroctva stotožnili s tým, že Izaiášovi „opilci Efraimovi“, ktorí sú v tomto úseku označení ako „starí muži“ a ktorí v oboch pasážach predstavujú vedenie Jeruzalema (adventizmu), nemôžu vidieť, že má nastať mocné zjavenie Božej moci ako v predošlých rokoch. V tomto úseku sa práve ono zjavenie Božej moci, ktoré odmietajú vidieť, uskutoční ako súčasť božského súdu, ktorý je na nich privedený, lebo je uvedené, že „ľud mal vidieť božskú moc zjavenú zreteľným spôsobom, aby zostal bez výhovorky.“

Laodicean Adventism refuses to see the manifestation of the latter rain that began sprinkling on September 11, 2001, but they will see the climax of that rainfall when the message of the Midnight Cry is repeated in the last days. That message is Islam of the third Woe. Did not the leadership of ancient Israel, who had just crucified their Messiah watch as the Holy Spirit was poured out at Pentecost?

Laodicejský adventizmus odmieta vidieť prejavenie neskorého dažďa, ktorý začal pokropovať 11. septembra 2001, ale uvidia vyvrcholenie toho dažďa, keď sa v posledných dňoch zopakuje posolstvo polnočného volania. Tým posolstvom je islam tretieho Beda. Či nepozeralo vedenie starovekého Izraela, ktoré práve ukrižovalo svojho Mesiáša, ako bol na Letnice vyliaty Duch Svätý?

The passage is identifying the church, which by context is represented by Ezekiel as Jerusalem, and the members within the church (Jerusalem), are contrasted by a “little company,” who are also identified as those “that walk in the light,” and are the “faithful few.” The Bible teaches that “many” are called, but “few” are chosen. The subject of the passage includes the wrath of God that is brought upon His people. The people have brought their judgment upon themselves, but God is specific in emphasizing that it is His angels that accomplish the work of destruction. God never lies, and He has promised that it is He that visits the iniquity of men unto the third and fourth generation. To attribute the execution of judgment to any other than God is to deny His character, and suggest He is a liar.

Tento úsek označuje cirkev, ktorá je v danom kontexte Ezechielom predstavená ako Jeruzalem, a členovia vnútri cirkvi (Jeruzalema) sú postavení do protikladu k „malej skupine“, ktorá je zároveň označená ako tí, „čo chodia vo svetle“, a sú „vernou hŕstkou“. Biblia učí, že „mnohí“ sú povolaní, ale „málo“ vyvolených. Predmet tohto úseku zahŕňa Boží hnev, ktorý prichádza na Jeho ľud. Ľud si priviedol súd sám na seba, no Boh osobitne zdôrazňuje, že dielo ničenia vykonávajú Jeho anjeli. Boh nikdy neklame a prisľúbil, že je to On, kto stíha neprávosť ľudí do tretieho a štvrtého pokolenia. Prisudzovať vykonanie súdu komukoľvek inému než Bohu znamená popierať Jeho charakter a naznačovať, že je luhár.

The passage identifies that when the destroying angels of Ezekiel begin to go through Jerusalem, that it is then that, “the ministry of His wrath commences.” God’s wrath begins with Jerusalem, which is his church, which is Laodicean Adventism.

Tento úryvok uvádza, že keď ničiví anjeli z Ezechiela začínajú prechádzať Jeruzalemom, práve vtedy sa „začína služba Jeho hnevu“. Boží hnev sa začína pri Jeruzaleme, ktorým je Jeho cirkev, ktorou je laodicejský adventizmus.

> For the time is come that judgment must begin at the house of God: and if it first begin at us, what shall the end be of them that obey not the gospel of God? 1 Peter 4:17.

> Lebo nastal čas, aby sa súd začal od domu Božieho; a ak sa najprv začína od nás, aký bude koniec tých, čo neposlúchajú Božie evanjelium? 1 Peter 4:17.

God’s wrath is accomplished by God’s angels, and when their work begins, they are commanded to “smite,” all and to “let not your eye spare, neither have ye pity: slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.” The wrath of God is carried out by holy angels, and the point we are wishing to identify here is that the commencement of God’s ministry of wrath is accomplished in the fourth generation.

Boží hnev je vykonávaný Božími anjelmi, a keď sa ich dielo začne, dostávajú príkaz „biť“ všetkých a „nech sa vaše oko nezľutuje, ani nemajte zľutovania: celkom zabite starých i mladých, panny i malé deti, i ženy; ale nepribližujte sa k nijakému mužovi, na ktorom je znamenie; a začnite pri mojej svätyni.“ Boží hnev vykonávajú svätí anjeli a bod, ktorý tu chceme označiť, je ten, že začiatok Božej služby hnevu sa uskutočňuje vo štvrtej generácii.

We will continue this study in the next article.

V tejto štúdii budeme pokračovať v nasledujúcom článku.

> And it shall come to pass in the day of the Lord’s sacrifice, that I will punish the princes, and the king’s children, and all such as are clothed with strange apparel. In the same day also will I punish all those that leap on the threshold, which fill their masters’ houses with violence and deceit. And it shall come to pass in that day, saith the Lord, that there shall be the noise of a cry from the fish gate, and an howling from the second, and a great crashing from the hills. Howl, ye inhabitants of Maktesh, for all the merchant people are cut down; all they that bear silver are cut off. And it shall come to pass at that time, that I will search Jerusalem with candles, and punish the men that are settled on their lees: that say in their heart, The Lord will not do good, neither will he do evil. Zephaniah 1:8–12.

> A stane sa v deň Hospodinovej obete, že potrestám kniežatá i kráľovských synov a všetkých, ktorí sa odievajú do cudzieho rúcha. V ten istý deň potrestám aj všetkých, čo preskakujú cez prah, ktorí napĺňajú domy svojich pánov násilím a ľsťou. A stane sa v ten deň, hovorí Hospodin, že od Rybnej brány bude počuť hlas kriku, od Druhého mesta kvílenie a od pahorkov veľký rachot. Kvíľte, obyvatelia Makteša, lebo všetok kupecký ľud je vyhladený; všetci, čo nosia striebro, sú vyhubení. A stane sa v tom čase, že prehľadám Jeruzalem so sviecami a potrestám mužov, ktorí stoja na svojich kvasinách, ktorí hovoria vo svojom srdci: Hospodin neurobí dobre ani neurobí zle. Sofoniáš 1:8–12.

Back to Articles