Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty

Kniha Joela a laodicejská Cirkev adventistov siedmeho dňa – číslo štyridsať

Number Forty

Číslo štyridsať

Author

Jeff Pippenger

Published

February 3, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Peter was symbolically at Caesarea Philippi at the third hour, on his way to Caesarea Maritima and the ninth hour. According to Matthew and Mark, six days later, Peter, James and John were at the Mount of Transfiguration. Luke says eight days, between Panium and the Mount. From the gates of hell, at Caesarea Philippi to the death of the cross, with a stop along the way at the Mount of Transfiguration. Three steps from Panium to the Sunday law. Caesarea at the beginning, the Mount in the middle, and Caesarea at the end. Hell at the beginning, death at the end, with God’s glory in the middle. An alpha rebellion represented by the gates of hell and an omega rebellion represented by the death of the Son of God.

Peter sa symbolicky nachádzal v Cézarei Filipovej v tretej hodine, na ceste do Cézarey Prímorskej a k deviatej hodine. Podľa Matúša a Marka boli o šesť dní neskôr Peter, Jakub a Ján na Vrchu premenenia. Lukáš hovorí o ôsmich dňoch, medzi Pániom a Vrchom. Od brán pekla v Cézarei Filipovej až po smrť na kríži, so zastávkou cestou na Vrchu premenenia. Tri kroky od Pánia k nedeľnému zákonu. Cézarea na začiatku, Vrch uprostred a Cézarea na konci. Peklo na začiatku, smrť na konci, s Božou slávou uprostred. Alfa vzbura, predstavená bránami pekla, a omega vzbura, predstavená smrťou Syna Božieho.

Caesarea Philippi is the foundation, for it was there that Christ identified the Rock on which He would build His church. The Mount of Transfiguration is the second step, where the temple is finished and the capstone is placed. The third step of judgment at the cross followed after.

Cézarea Filipova je základom, lebo práve tam Kristus označil Skalu, na ktorej vybuduje svoju cirkev. Vrch premenenia je druhým krokom, kde je chrám dokončený a položený vrcholový kameň. Potom nasledoval tretí krok súdu na kríži.

> And he said unto them, Verily I say unto you, That there be some of them that stand here, which shall not taste of death, till they have seen the kingdom of God come with power. And after six days Jesus taketh with him Peter, and James, and John, and leadeth them up into an high mountain apart by themselves: and he was transfigured before them. And his raiment became shining, exceeding white as snow; so as no fuller on earth can white them. And there appeared unto them Elias with Moses: and they were talking with Jesus.

> A povedal im: Veru hovorím vám, že sú niektorí z tých, čo tu stoja, ktorí neokúsia smrti, kým neuvidia kráľovstvo Božie prichádzať s mocou. A po šiestich dňoch vzal Ježiš so sebou Petra, Jakuba a Jána a vyviedol ich na vysoký vrch do samoty, iba ich samých; a premenil sa pred nimi. A jeho rúcho sa zaskvelo a bolo náramne biele ako sneh, tak ako ho nijaký bielič na zemi nemôže vybieliť. A ukázal sa im Eliáš s Mojžišom; a zhovárali sa s Ježišom.

> And Peter answered and said to Jesus, Master, it is good for us to be here: and let us make three tabernacles; one for thee, and one for Moses, and one for Elias.

> A Peter odpovedal a riekol Ježišovi: Majstre, dobre je nám tu byť; a urobme tri stánky: jeden tebe, jeden Mojžišovi a jeden Eliášovi.

> For he wist not what to say; for they were sore afraid. And there was a cloud that overshadowed them: and a voice came out of the cloud, saying, This is my beloved Son: hear him. And suddenly, when they had looked round about, they saw no man any more, save Jesus only with themselves. And as they came down from the mountain, he charged them that they should tell no man what things they had seen, till the Son of man were risen from the dead. And they kept that saying with themselves, questioning one with another what the rising from the dead should mean. Mark 9:1–10.

> Lebo nevedel, čo by povedal, lebo sa veľmi báli. A objavil sa oblak, ktorý ich zatienil, a z oblaku zaznel hlas: Toto je môj milovaný Syn; toho počúvajte. A zrazu, keď sa rozhliadli okolo seba, nevideli už nikoho, iba samého Ježiša s nimi. A keď zostupovali z vrchu, prikázal im, aby nikomu nehovorili o tom, čo videli, dokiaľ Syn človeka nevstane z mŕtvych. A oni si toto slovo zachovali pre seba a spytovali sa jeden druhého, čo znamená vstať z mŕtvych. Marek 9:1–10.

At the mount, Peter proposes to erect a tabernacle for Moses, Christ and Elijah.

Na vrchu Peter navrhuje postaviť stánok pre Mojžiša, Krista a Eliáša.

> “Moses passed through death, but Michael came down and gave him life before his body had seen corruption. Satan tried to hold the body, claiming it as his; but Michael resurrected Moses and took him to heaven. Satan railed bitterly against God, denouncing Him as unjust in permitting his prey to be taken from him; but Christ did not rebuke His adversary, though it was through his temptation that the servant of God had fallen. He meekly referred him to His Father, saying, ‘The Lord rebuke thee.’

> „Mojžiš prešiel smrťou, ale Michael zostúpil a dal mu život skôr, než jeho telo uzrelo porušenie. Satan sa usiloval zadržať telo a nárokoval si ho ako svoje; ale Michael vzkriesil Mojžiša a vzal ho do neba. Satan prudko brojil proti Bohu a obviňoval Ho z nespravodlivosti, že dopustil, aby mu bola odňatá jeho korisť; ale Kristus svojho protivníka nepokarhal, hoci to bolo skrze jeho pokušenie, že služobník Boží padol. Pokorne ho odkázal na svojho Otca slovami: ‚Pán nech ťa pokarhá.‘“

> “Jesus had told His disciples that there were some standing with Him who should not taste of death till they should see the kingdom of God come with power. At the transfiguration this promise was fulfilled. The countenance of Jesus was there changed and shone like the sun. His raiment was white and glistening. Moses was present to represent those who will be raised from the dead at the second appearing of Jesus. And Elijah, who was translated without seeing death, represented those who will be changed to immortality at Christ’s second coming and will be translated to heaven without seeing death. The disciples beheld with astonishment and fear the excellent majesty of Jesus and the cloud that overshadowed them, and heard the voice of God in terrible majesty, saying, ‘This is My beloved Son; hear Him.’” Early Writings, 164.

> „Ježiš povedal svojim učeníkom, že niektorí z tých, čo stoja pri Ňom, neokúsia smrti, kým neuvidia kráľovstvo Božie prichádzať s mocou. Pri premenení sa toto zasľúbenie naplnilo. Tvár Ježiša sa tam zmenila a zažiarila ako slnko. Jeho rúcho bolo biele a žiarivé. Mojžiš bol prítomný, aby predstavoval tých, ktorí budú vzkriesení z mŕtvych pri druhom zjavení Ježiša. A Eliáš, ktorý bol vzatý bez toho, aby videl smrť, predstavoval tých, ktorí budú pri Kristovom druhom príchode premenení k nesmrteľnosti a budú vzatí do neba bez toho, aby okusili smrť. Učeníci s úžasom a bázňou hľadeli na velebnú Ježišovu slávu i na oblak, ktorý ich zatienil, a počuli hlas Boží v hrozivej velebnosti hovoriť: ‚Toto je môj milovaný Syn; Jeho počúvajte.‘“ Early Writings, 164.

The Mount of Transfiguration identifies three tabernacles. The tabernacle of Moses at the beginning of ancient Israel, the tabernacle of Christ as represented by His incarnation and the tabernacle that is the one hundred and forty-four thousand as represented by Elijah. The one hundred and forty-four thousand are those who do not taste of death, until they see the Second Coming of Christ. The Mount is identifying the point where the seal is impressed upon the one hundred and forty-four thousand.

Vrchol premenenia označuje tri stánky. Stánok Mojžišov na počiatku starovekého Izraela, stánok Kristov, ako je predstavený Jeho vtelením, a stánok, ktorým je stoštyridsaťštyritisíc, ako je predstavený Eliášom. Stoštyridsaťštyritisíc sú tí, ktorí neokúsia smrti, dokiaľ neuvidia druhý príchod Krista. Vrch označuje bod, v ktorom je pečať vtlačená na stoštyridsaťštyritisíc.

The tabernacle of the one hundred and forty-four thousand is raised up in the antitypical feast of Tabernacles. The Mount identifies those who do not taste death, and sets forth three witnesses that when they see the glory of God in the mount, it is the antitypical feast of Tabernacles.

Príbytok sto štyridsaťštyritisíc je vztýčený v antitypickom sviatku Stánkov. Vrch označuje tých, ktorí neokúsia smrť, a predkladá troch svedkov, že keď uzrú slávu Božiu na vrchu, je to antitypický sviatok Stánkov.

They are raised up as the tabernacle of Elijah, that began to be reared up in 2023, when both Moses and Elijah were resurrected. First the foundation was laid, that is the only foundation that can be laid, and that foundation is Christ, the corner and foundation stone. Then the capstone is placed, which represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand as represented at the Mount of Transfiguration. At the Mount Peter, James and John represent those who actually do not taste of death. Peter later recorded that the kingdom of priests is those who have tasted that the Lord is good, and who were a spiritual house. They tasted life, so they do not taste death.

Sú vzbudení ako Eliášov stánok, ktorý sa začal znovu stavať v roku 2023, keď boli vzkriesení Mojžiš aj Eliáš. Najprv bol položený základ, totiž jediný základ, ktorý možno položiť, a tým základom je Kristus, uholný a základný kameň. Potom je osadený vrcholový kameň, ktorý predstavuje zapečatenie stoštyridsiatichštyritisíc, ako je to znázornené na vrchu Premenenia. Na vrchu Peter, Jakub a Ján predstavujú tých, ktorí vskutku neokúsia smrť. Peter neskôr zaznamenal, že kráľovské kňazstvo sú tí, ktorí okusili, že Pán je dobrý, a ktorí boli duchovným domom. Okúsili život, a preto neokúsia smrť.

> If so be ye have tasted that the Lord is gracious. To whom coming, as unto a living stone, disallowed indeed of men, but chosen of God, and precious, Ye also, as lively stones, are built up a spiritual house, an holy priesthood, to offer up spiritual sacrifices, acceptable to God by Jesus Christ. Wherefore also it is contained in the scripture, Behold, I lay in Sion a chief corner stone, elect, precious: and he that believeth on him shall not be confounded. 1 Peter 2:3–6.

> Ak ste len okúsili, že Pán je dobrotivý. Pristupujúc k nemu, k živému kameňu, síce ľuďmi zavrhnutému, ale Bohom vyvolenému a vzácnemu, aj vy sa ako živé kamene budujete v duchovný dom, sväté kňazstvo, aby ste prinášali duchovné obete, príjemné Bohu skrze Ježiša Krista. Preto sa aj v Písme hovorí: Hľa, kladiem na Sione uholný kameň, vyvolený, vzácny; a ten, kto verí v neho, nebude zahanbený. 1 Peter 2:3–6.

The word translated as “confounded” means “to be ashamed.” The remnant is represented by Peter, and their joy is contrasted with those who rejected the latter rain message. A key of the one hundred and forty-four thousand, for Peter was given the “keys” to the kingdom, is the “chief corner stone” that was laid in Sion. That stone is marvelous in the eyes of the righteous, and a stone of stumbling to the drunkards of Ephraim.

Slovo preložené ako „zahanbení“ znamená „hanbiť sa“. Ostatok je predstavený Petrom a ich radosť stojí v protiklade k tým, ktorí odmietli posolstvo neskorého dažďa. Kľúčom k stoštyridsaťštyritisícom, lebo Petrovi boli dané „kľúče“ od kráľovstva, je „hlavný uholný kameň“, ktorý bol položený na Sione. Tento kameň je obdivuhodný v očiach spravodlivých a kameňom pohoršenia pre opilcov Efraima.

> The stone which the builders refused is become the head stone of the corner. This is the Lord’s doing; it is marvellous in our eyes. Psalms 118:22, 23.

> Kameň, ktorý stavitelia zavrhli, sa stal hlavným uholným kameňom. Toto sa stalo od Hospodina; v našich očiach je to obdivuhodné. Žalmy 118:22, 23.

Jesus commented on these verses in the conclusion of the parable of the vineyard.

Ježiš sa k týmto veršom vyjadril v závere podobenstva o vinici.

> Jesus saith unto them, Did ye never read in the scriptures, The stone which the builders rejected, the same is become the head of the corner: this is the Lord’s doing, and it is marvellous in our eyes? Therefore say I unto you, The kingdom of God shall be taken from you, and given to a nation bringing forth the fruits thereof. And whosoever shall fall on this stone shall be broken: but on whomsoever it shall fall, it will grind him to powder. And when the chief priests and Pharisees had heard his parables, they perceived that he spake of them. But when they sought to lay hands on him, they feared the multitude, because they took him for a prophet. Matthew 21:42–46.

> Ježiš im povedal: „Nikdy ste nečítali v Písmach: Kameň, ktorý stavitelia zavrhli, stal sa kameňom uholným; to sa stalo od Pána a je to obdivuhodné v našich očiach? Preto vám hovorím: Kráľovstvo Božie vám bude odňaté a bude dané národu, ktorý bude prinášať jeho ovocie. A kto by padol na tento kameň, rozbije sa; ale na koho by on padol, toho rozdrví na prach.“ Keď veľkňazi a farizeji počuli jeho podobenstvá, spoznali, že hovorí o nich. Ale keď sa ho chceli zmocniť, báli sa zástupu, pretože ho pokladali za proroka. Matúš 21:42–46.

Whoever accepts the foundational message, shall be broken, for the Rock is Christ, and the work of the gospel is to humble the human into the dust.

Ktokoľvek prijme základné posolstvo, bude zlomený, lebo tou Skalou je Kristus a dielom evanjelia je ponížiť človeka až do prachu.

> “What is justification by faith? It is the work of God in laying the glory of man in the dust, and doing for man that which it is not in his power to do for himself. When men see their own nothingness, they are prepared to be clothed with the righteousness of Christ. When they begin to praise and exalt God all the day long, then by beholding they are becoming changed into the same image. What is regeneration? It is revealing to man what is his own real nature, that in himself he is worthless.” Manuscript Releases, volume 20, 117.

> „Čo je ospravedlnenie vierou? Je to Božie dielo, ktoré zráža slávu človeka do prachu a koná pre človeka to, čo nie je v jeho moci vykonať pre seba samého. Keď ľudia spoznajú svoju vlastnú ničotnosť, sú pripravení byť odiati Kristovou spravodlivosťou. Keď začnú po celý deň chváliť a vyvyšovať Boha, vtedy sa hľadením premieňajú na ten istý obraz. Čo je znovuzrodenie? Je to zjavenie človeku, aká je jeho vlastná skutočná prirodzenosť, že sám v sebe nemá nijakej ceny.“ Manuscript Releases, zväzok 20, 117.

Whoever rejects the foundation stone is destroyed, as was the case with ancient Israel in fulfillment of Jesus’ application of the parable of the vineyard. The Jews rejected Christ, they also rejected Moses, for if they had believed Moses, they would have also believed Christ. They rejected God’s law, teaching for doctrine the commandments of men. Christ, Moses and the Law are all symbols of foundations, and Christ is the only foundation that can be laid, but Christ as the foundation is represented with many symbols. Moses and the Law are both illustrations of this fact. Christ is the only foundation, but this only means that the other foundations in His prophetic Word are simply symbols of some aspect of His character.

Ktokoľvek zavrhuje základný kameň, bude zničený, ako to bolo v prípade starovekého Izraela pri naplnení Ježišovho použitia podobenstva o vinici. Židia zavrhli Krista a zavrhli aj Mojžiša, lebo keby boli verili Mojžišovi, boli by verili aj Kristovi. Zavrhli Boží zákon a za učenie vydávali ľudské prikázania. Kristus, Mojžiš i Zákon sú všetko symboly základov a Kristus je jediný základ, ktorý môže byť položený; no Kristus ako základ je znázornený mnohými symbolmi. Mojžiš i Zákon sú obidvaja ilustráciami tejto skutočnosti. Kristus je jediný základ, no znamená to iba to, že ostatné základy v Jeho prorockom Slove sú jednoducho symbolmi niektorého aspektu Jeho charakteru.

> For other foundation can no man lay than that is laid, which is Jesus Christ. 1 Corinthians 3:11.

> Lebo iný základ nikto nemôže položiť okrem toho, ktorý je položený, a tým je Ježiš Kristus. 1. Korinťanom 3:11.

Jesus is the Word, and as such the rules within His Word represent Himself. This is why Sister White records that the Ten Commandments are a transcript of Christ’s character. He is the First and the Last, and when represented in this fashion it identifies that Christ always illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing. As the Word, He is also “Truth,” and truth is a prophetic framework. He is the Lion of the tribe of Judah when He seals and unseals His Word. He is also the corner stone that becomes the cap stone. The corner stone is simply an illustration of Him as the foundation, or the first letter of the Hebrew word “truth.” The cap stone is the crowning work on the temple, and when aligned with the framework of truth, the cap stone is twenty-two times more powerful than the corner stone. What is marvelous in the eyes of those who have tasted that the Lord is good, is how the principles of the framework of truth aligned with the corner and cap stone identifies one of the prophetic keys that were given to Peter.

Ježiš je Slovo, a ako také pravidlá obsiahnuté v Jeho Slove predstavujú Jeho samého. Preto sestra Whiteová zaznamenáva, že Desatoro je prepisom Kristovho charakteru. On je Prvý i Posledný, a keď je takto predstavený, poukazuje to na skutočnosť, že Kristus vždy znázorňuje koniec veci spolu s jej začiatkom. Ako Slovo je tiež „Pravda“ a pravda je prorockou osnovou. Je Lev z kmeňa Júdovho, keď spečaťuje a odpečaťuje svoje Slovo. Je tiež uholným kameňom, ktorý sa stáva vrcholovým kameňom. Uholný kameň je jednoducho znázornením Jeho samého ako základu, alebo prvého písmena hebrejského slova „pravda“. Vrcholový kameň je zavŕšeným dielom na chráme, a keď je uvedený do súladu s osnovou pravdy, vrcholový kameň je dvadsaťdva ráz mocnejší než uholný kameň. To, čo je obdivuhodné v očiach tých, ktorí okusili, že Pán je dobrý, je to, ako zásady osnovy pravdy zosúladené s uholným a vrcholovým kameňom označujú jeden z prorockých kľúčov, ktoré boli dané Petrovi.

The alpha first letter is one, but the omega last letter is twenty-two. Miller’s jewels shine as the sun, but when the dirt brush man assembled the jewels, they were ten times brighter. The recognition that the end of a prophetic line is the same, but more powerful than the beginning of a prophetic lines is “marvelous.” It is an element of Christ’s character; it is one of the keys given to Peter to bind the one hundred and forty-four thousand.

Prvé písmeno alfa je jedno, ale posledné písmeno omega je dvadsaťdva. Millerove drahokamy žiaria ako slnko, ale keď muž so štetcom na prach zostavil drahokamy, boli desaťkrát jasnejšie. Poznanie, že koniec prorockej línie je rovnaký, ale mocnejší než začiatok prorockých línií, je „obdivuhodné“. Je to prvok Kristovho charakteru; je to jeden z kľúčov daných Petrovi na zviazanie stoštyridsaťštyritisíc.

Peter’s “spiritual house” is the casket of William Miller’s dream and also Malachi’s storehouse of tithes and offerings. When the windows of heaven are opened; one class is cast out of the room, and the other class is cast into the casket and given the white linen uniforms of God’s triumphant church.

Petrov „duchovný dom“ je schránka zo sna Williama Millera a zároveň Malachiášovou sýpkou desiatkov a obetí. Keď sa otvoria nebeské okná, jedna skupina je vyvrhnutá z miestnosti a druhá skupina je vhodená do schránky a dostáva biele ľanové rúcha Božej víťaznej cirkvi.

> “Solemnly and publicly the people of Judah had pledged themselves to obey the law of God. But when the influence of Ezra and Nehemiah was for a time withdrawn, there were many who departed from the Lord. Nehemiah had returned to Persia. During his absence from Jerusalem, evils crept in that threatened to pervert the nation. Idolaters not only gained a foothold in the city, but contaminated by their presence the very precincts of the temple. Through intermarriage, a friendship had been brought about between Eliashib the high priest and Tobiah the Ammonite, Israel’s bitter enemy. As a result of this unhallowed alliance, Eliashib had permitted Tobiah to occupy an apartment connected with the temple, which heretofore had been used as a storeroom for tithes and offerings of the people.

> „Ľud Judska sa slávnostne a verejne zaviazal poslúchať Boží zákon. Keď však bol vplyv Ezdráša a Nehemiáša na určitý čas odňatý, mnohí odpadli od Hospodina. Nehemiáš sa vrátil do Perzie. Počas jeho neprítomnosti v Jeruzaleme sa vkradli zlá, ktoré hrozili skaziť národ. Modloslužobníci nielenže získali v meste oporu, ale svojou prítomnosťou poškvrnili aj samotné priestory chrámu. Prostredníctvom zmiešaného manželstva vzniklo priateľstvo medzi veľkňazom Eljášíbom a Tóbijom Ammonitským, úhlavným nepriateľom Izraela. V dôsledku tohto bezbožného spojenectva Eljášíb dovolil Tóbijovi obsadiť komnatu patriacu k chrámu, ktorá sa dovtedy používala ako skladisko desiatkov a darov ľudu.“

> “Because of the cruelty and treachery of the Ammonites and Moabites toward Israel, God had declared through Moses that they should be forever shut out from the congregation of His people. See Deuteronomy 23:3–6. In defiance of this word, the high priest had cast out the offerings stored in the chamber of God’s house, to make a place for this representative of a proscribed race. Greater contempt for God could not have been shown than to confer such a favor on this enemy of God and His truth.

> „Pre krutosť a vierolomnosť Ammonitov a Moabitov voči Izraelu Boh prostredníctvom Mojžiša vyhlásil, že majú byť navždy vylúčení zo zhromaždenia Jeho ľudu. Pozri Deuteronómium 23,3–6. Na vzdor tomuto slovu veľkňaz odstránil dary uskladnené v komore Božieho domu, aby uvoľnil miesto tomuto predstaviteľovi zavrhnutého národa. Väčšie pohŕdanie Bohom sa ani nemohlo prejaviť, než keď bola takáto priazeň preukázaná tomuto nepriateľovi Boha a Jeho pravdy.“

> “On returning from Persia, Nehemiah learned of the bold profanation and took prompt measures to expel the intruder. ‘It grieved me sore,’ he declares; ‘therefore I cast forth all the household stuff of Tobiah out of the chamber. Then I commanded, and they cleansed the chambers: and thither brought I again the vessels of the house of God, with the meat offering and the frankincense.’

> „Po návrate z Perzie sa Nehemiáš dozvedel o tejto smelnej profanácii a bezodkladne podnikol kroky, aby votrelca vyhnal. ‚Veľmi ma to zarmútilo,‘ vyhlasuje; ‚preto som všetko domáce zariadenie Tóbiju vyhádzal z komory. Potom som rozkázal, aby komory očistili; a znovu som tam priniesol nádoby Božieho domu, aj pokrmovú obeť a kadidlo.‘“

> “Not only had the temple been profaned, but the offerings had been misapplied. This had tended to discourage the liberalities of the people. They had lost their zeal and fervor, and were reluctant to pay their tithes. The treasuries of the Lord’s house were poorly supplied; many of the singers and others employed in the temple service, not receiving sufficient support, had left the work of God to labor elsewhere.

> „Nielenže bol chrám znesvätený, ale aj obete boli nesprávne použité. To malo sklon odrádzať ľud od štedrosti. Stratili svoju horlivosť a zápal a neochotne odovzdávali svoje desiatky. Pokladnice domu Hospodinovho boli slabo zásobené; mnohí zo spevákov i iných, ktorí slúžili v chrámovej službe, pretože nedostávali dostatočnú podporu, opustili Božie dielo, aby pracovali inde.

> “Nehemiah set to work to correct these abuses. He gathered together those who had left the service of the Lord’s house, ‘and set them in their place.’ This inspired the people with confidence, and all Judah brought ‘the tithe of the corn and the new wine and the oil.’ Men who ‘were counted faithful’ were made ‘treasurers over the treasuries,’ ‘and their office was to distribute unto their brethren.’” Prophets and Kings, 669, 670.

> „Nehemiáš sa pustil do nápravy týchto zneužití. Zhromaždil tých, ktorí opustili službu v dome Hospodinovom, ‚a postavil ich na ich miesto‘. To vdýchlo ľudu dôveru a celý Júda prinášal ‚desiatok z obilia, z muštu a z oleja‘. Muži, ‚ktorí boli pokladaní za verných‘, boli ustanovení za ‚správcov nad pokladnicami‘, ‚a ich úradom bolo rozdeľovať ich bratom‘.“ Proroci a králi, 669, 670.

When Nehemiah “cast out Tobiah,” he was prefiguring Christ casting the money-changers out of the very same temple. It wasn’t simply the temple, but the very room in the temple where the tithes were stored. When Eliakim the Philadelphian replaced Shebna the Laodicean, Shebna was the treasurer that was cast into a far field.

Keď Nehemiáš „vyhodil Tóbiju“, predobrazoval tým Krista, ktorý vyhnal peňazomencov z toho istého chrámu. Nešlo iba o chrám, ale o samotnú miestnosť v chráme, kde sa uschovávali desiatky. Keď Eliakím, Filadelfský, nahradil Šebnu, Laodicejského, Šebna bol správcom pokladu, ktorý bol vrhnutý do ďalekej krajiny.

> Thus saith the Lord God of hosts, Go, get thee unto this treasurer, even unto Shebna, which is over the house, and say, What hast thou here? and whom hast thou here, that thou hast hewed thee out a sepulchre here, as he that heweth him out a sepulchre on high, and that graveth an habitation for himself in a rock? Behold, the Lord will carry thee away with a mighty captivity, and will surely cover thee. He will surely violently turn and toss thee like a ball into a large country: there shalt thou die, and there the chariots of thy glory shall be the shame of thy lord’s house. And I will drive thee from thy station, and from thy state shall he pull thee down.

> Takto hovorí Pán, Hospodin zástupov: Choď, vojdi k tomuto správcovi, k Šebnovi, ktorý je nad domom, a povedz: Čo tu máš a koho tu máš, že si si tu vytesal hrob, ako ten, čo si vysoko vytesáva hrob a v skale si vydlabáva príbytok? Hľa, Hospodin ťa prudko odhodí preč a iste ťa zahalí. Veru, prudko ťa zatočí a hodí ako loptu do rozľahlej krajiny; tam zomrieš a tam budú vozy tvojej slávy na hanbu domu tvojho pána. A zaženiem ťa z tvojho úradu a z tvojho postavenia ťa strhne dolu.

> And it shall come to pass in that day, that I will call my servant Eliakim the son of Hilkiah: And I will clothe him with thy robe, and strengthen him with thy girdle, and I will commit thy government into his hand: and he shall be a father to the inhabitants of Jerusalem, and to the house of Judah. And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open.

> A stane sa v ten deň, že povolám svojho služobníka Eljakíma, syna Chilkijovho. Oblečiem ho do tvojho rúcha a upevním ho tvojím pásom a odovzdám tvoju vládu do jeho ruky. A bude otcom obyvateľom Jeruzalema i domu Júdovho. A kľúč od domu Dávidovho položím na jeho plece; keď otvorí, nikto nezavrie, a keď zavrie, nikto neotvorí.

> And I will fasten him as a nail in a sure place; and he shall be for a glorious throne to his father’s house. And they shall hang upon him all the glory of his father’s house, the offspring and the issue, all vessels of small quantity, from the vessels of cups, even to all the vessels of flagons. In that day, saith the Lord of hosts, shall the nail that is fastened in the sure place be removed, and be cut down, and fall; and the burden that was upon it shall be cut off: for the Lord hath spoken it. Isaiah 22:15–22.

> A upevním ho ako klinec na pevnom mieste; a bude slávnym trónom domu svojho otca. A povesia naňho všetku slávu domu svojho otca, výhonky i potomstvo, všetky nádoby malej miery, od nádob na čaše až po všetky nádoby na džbány. V ten deň, hovorí Hospodin zástupov, bude odstránený klinec upevnený na pevnom mieste, bude zoťatý a padne; a bremeno, ktoré bolo na ňom, bude odťaté, lebo Hospodin to povedal. Izaiáš 22:15–22.

In the day that Shebna the foolish Laodicean is cast out, Eliakim is given the government of the church triumphant. When Christ cleanses the temple of the one hundred and forty-four thousand, from the rubbish that has covered up the precious jewels, He identifies that He would “cover” those represented by Shebna. Before the windows of heaven were opened the jewels were covered with rubbish, and when the rubbish is cast out, the rubbish is then covered with shame. William Miller’s dream is identifying the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

V deň, keď bude Šebna, nerozumný Laodicejčan, vyvrhnutý, bude Eliakímovi odovzdaná vláda nad víťaznou cirkvou. Keď Kristus očisťuje chrám stoštyridsiatich štyroch tisíc od sutiny, ktorá prikryla vzácne drahokamy, ukazuje, že „prikryje“ tých, ktorých predstavuje Šebna. Skôr než sa otvorili nebeské prieduchy, drahokamy boli prikryté sutinou, a keď je sutina vyvrhnutá, potom je sutina prikrytá hanbou. Sen Williama Millera označuje zapečaťovanie stoštyridsiatich štyroch tisíc.

The casket, is Malachi’s storehouse, Peter’s spiritual house and the tabernacle of Elijah that Peter wished to build. The dirt brush man illustrates the sealing of the one hundred and forty-four thousand when He casts the jewels into the box. Malachi identifies the test that proves that God’s people have truly returned unto Him.

Schránka je Malachiášovou sýpkou, Petrovým duchovným domom a Eliášovým stánkom, ktorý si Peter želal postaviť. Muž s kefou na prach znázorňuje zapečatenie sto štyridsiatich štyroch tisíc, keď vhadzuje klenoty do schránky. Malachiáš označuje skúšku, ktorá dokazuje, že sa Boží ľud k Nemu skutočne navrátil.

> Then they that feared the Lord spake often one to another: and the Lord hearkened, and heard it, and a book of remembrance was written before him for them that feared the Lord, and that thought upon his name. And they shall be mine, saith the Lord of hosts, in that day when I make up my jewels; and I will spare them, as a man spareth his own son that serveth him. Then shall ye return, and discern between the righteous and the wicked, between him that serveth God and him that serveth him not. Malachi 3:16–18.

> Vtedy tí, čo sa boja Hospodina, hovorili jeden s druhým; a Hospodin pozoroval a počul to, a bola napísaná pred ním pamätná kniha pre tých, čo sa boja Hospodina a myslia na jeho meno. A budú moji, vraví Hospodin zástupov, v ten deň, keď si zhromaždím svoje klenoty; a zľutujem sa nad nimi, ako sa človek zľutúva nad svojím synom, ktorý mu slúži. Vtedy sa navrátite a rozoznáte rozdiel medzi spravodlivým a bezbožným, medzi tým, kto slúži Bohu, a tým, kto mu neslúži. Malachiáš 3,16–18.

Return is a key word in the passage, for God calls on His people to return unto Him, but He also challenges those people to test Him, by returning tithes and offerings, and there is also a time when the righteous will “return,” and in so doing, they will “discern” between the wise and the foolish. Those who feared the Lord, and who thought upon His name are those that are to be the ensign of the one hundred and forty-four thousand.

Návrat je v tomto úryvku kľúčovým slovom, lebo Boh vyzýva svoj ľud, aby sa navrátil k Nemu, no zároveň tento ľud vyzýva, aby Ho skúšal tým, že navráti desiatky a obetné dary; a príde aj čas, keď sa spravodliví „navrátia“ a tým budú „rozoznávať“ medzi múdrymi a bláznivými. Tí, ktorí sa báli Hospodina a ktorí premýšľali o Jeho mene, sú tými, čo majú byť zástavou stoštyridsiatich štyroch tisíc.

The fear of the Lord is the first test, so when verse sixteen says, “then” they that feared the Lord, it is pointing back into the prophetic narrative.

Bázeň pred Hospodinom je prvou skúškou, takže keď šestnásty verš hovorí: „vtedy tí, ktorí sa báli Hospodina“, odkazuje späť do prorockého rozprávania.

> Your words have been stout against me, saith the Lord. Yet ye say, What have we spoken so much against thee? Ye have said, It is vain to serve God: and what profit is it that we have kept his ordinance, and that we have walked mournfully before the Lord of hosts? And now we call the proud happy; yea, they that work wickedness are set up; yea, they that tempt God are even delivered. Malachi 3:13–15.

> Vaše slová boli tvrdé proti mne, hovorí Hospodin. A vy hovoríte: Čo sme hovorili tak mnoho proti tebe? Hovorili ste: Darmo je slúžiť Bohu; a aký osoh máme z toho, že sme zachovávali jeho ustanovenie a že sme chodili smutní pred Hospodinom zástupov? A tak teraz blahoslavíme pyšných; áno, tí, ktorí páchajú bezbožnosť, sú pozdvihnutí; áno, aj tí, ktorí pokúšajú Boha, bývajú vyslobodení. Malachiáš 3,13–15.

Malachi says, “and now we call the proud happy.” The drunkards of Ephraim are called the “crown of pride” and they are happy when they think Moses and Elijah, the two prophets that tormented them were dead. They were so happy, that they sent gifts to one another.

Malachi hovorí: „a teraz nazývame pyšných šťastnými.“ Opilci Efraima sú nazvaní „korunou pýchy“ a radujú sa, keď si myslia, že Mojžiš a Eliáš, tí dvaja proroci, ktorí ich trápili, sú mŕtvi. Boli takí šťastní, že si navzájom posielali dary.

> And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:8–10.

> A ich mŕtve telá budú ležať na ulici veľkého mesta, ktoré sa duchovne nazýva Sodoma a Egypt, kde bol ukrižovaný aj náš Pán. A ľudia z národov a kmeňov a jazykov a ľudstiev budú hľadieť na ich mŕtve telá tri a pol dňa a nedovolia, aby ich mŕtve telá boli uložené do hrobov. A tí, čo bývajú na zemi, budú sa nad nimi radovať a veseliť a budú si navzájom posielať dary, pretože títo dvaja proroci trápili tých, čo bývajú na zemi. Zjavenie 11:8–10.

The proud are happy from July 18, 2020 on through 2023. On July 18, 2020 the message was “stout” against the “Lord.” On July 18, 2020 we did not recognize how terribly we had spoken against God and His Word. Disappointed we entered the tarrying time as represented by the lament of “It is vain to serve God: and what profit is it that we have kept his ordinance, and that we have walked mournfully before the Lord of hosts?” This is parallel to Jeremiah’s lament, when he illustrates the first disappointment.

Pyšní sú šťastní od 18. júla 2020 až do roku 2023. Dňa 18. júla 2020 bolo posolstvo „tvrdé“ proti „Pánovi“. Dňa 18. júla 2020 sme nerozpoznali, ako hrozne sme hovorili proti Bohu a Jeho Slovu. Sklamaní sme vstúpili do času otáľania, ako ho predstavuje nárek: „Darmo je slúžiť Bohu; a aký úžitok máme z toho, že sme zachovávali jeho ustanovenie a že sme chodili smutní pred Hospodinom zástupov?“ To je rovnobežné s nárekom Jeremiáša, keď znázorňuje prvé sklamanie.

> I sat not in the assembly of the mockers, nor rejoiced; I sat alone because of thy hand: for thou hast filled me with indignation. Why is my pain perpetual, and my wound incurable, which refuseth to be healed? wilt thou be altogether unto me as a liar, and as waters that fail? Jeremiah 15:17, 18.

> Nesedel som v zhromaždení posmievačov ani som sa neradoval; sedel som osamotene pre tvoju ruku, lebo si ma naplnil rozhorčením. Prečo je moja bolesť neprestajná a moja rana nevyliečiteľná, ktorá sa nechce dať uzdraviť? Či mi budeš celkom ako klamár a ako vody, ktoré zlyhávajú? Jeremiáš 15:17, 18.

Our words were stout with the prediction of July 18, 2020, and we did not then know how badly we had rebelled. At the disappointment the tarrying time was underway, while one class mourned and the other class rejoiced. In that context Malachi states:

Naše slová boli smelé v predpovedi 18. júla 2020 a vtedy sme ešte nevedeli, akú ťažkú vzburu sme spáchali. Pri sklamaní už prebiehal čas meškania, zatiaľ čo jedna skupina smútila a druhá sa radovala. V tomto kontexte Malachiáš uvádza:

> Then they that feared the Lord spake often one to another: and the Lord hearkened, and heard it, and a book of remembrance was written before him for them that feared the Lord, and that thought upon his name. And they shall be mine, saith the Lord of hosts, in that day when I make up my jewels; and I will spare them, as a man spareth his own son that serveth him.

> Vtedy sa tí, ktorí sa boja Hospodina, zhovárali jeden s druhým; a Hospodin pozorne počúval a počul to, a pred ním bola napísaná pamätná kniha pre tých, ktorí sa boja Hospodina a myslia na jeho meno. A budú moji, hovorí Hospodin zástupov, v ten deň, keď učiním svoje klenoty; a ušetrím ich, ako človek šetrí svojho vlastného syna, ktorý mu slúži.

> Then shall ye return, and discern between the righteous and the wicked, between him that serveth God and him that serveth him not. Malachi 3:16–18.

> Vtedy sa navrátite a rozoznáte rozdiel medzi spravodlivým a bezbožným, medzi tým, kto slúži Bohu, a tým, kto mu neslúži. Malachiáš 3,16–18.

In 2024, the foundational test represented as the fear of the Lord arrived. Two classes were manifested in that test, and the group that made up the two classes had been often talking to one another on regular zoom meetings, throughout the three and a half days. The Lord listened to their discussions. The class who feared the Lord thought upon His name; Palmoni, the Lion of the tribe of Judah, the Alpha and Omega, the Truth, the Word, the Wonderful Linguist, the corner and cap stone, the Lamb, the Heavenly High Priest, the Temple, the Rock. Those who made it into that book are to be jewels upon the crown representing the ensign of the kingdom of glory. When He makes up those jewels, then they return, and discern between the righteous and the wicked. When He casts the jewels into the casket, it is then discerned who is foolish and who is wise.

V roku 2024 prišla základná skúška znázornená ako bázeň pred Hospodinom. V tejto skúške sa zjavili dve triedy a skupina, ktorá tieto dve triedy tvorila, sa počas troch a pol dňa často navzájom rozprávala na pravidelných stretnutiach cez Zoom. Hospodin načúval ich rozhovorom. Trieda, ktorá sa bála Hospodina, premýšľala o Jeho mene; Palmoni, Lev z kmeňa Júdovho, Alfa a Omega, Pravda, Slovo, Predivný Jazykovedec, uholný a vrcholný kameň, Baránok, nebeský Veľkňaz, Chrám, Skala. Tí, ktorí sa dostali do tej knihy, majú byť klenotmi na korune predstavujúcej zástavu kráľovstva slávy. Keď zostaví tieto klenoty, vtedy sa vrátia a rozlíšia medzi spravodlivým a bezbožným. Keď vloží klenoty do schránky, vtedy sa rozozná, kto je bláznivý a kto je múdry.

Malachi records:

Malachiáš zaznamenáva:

> Return unto me, and I will return unto you,

> Navráťte sa ku mne a ja sa navrátim k vám,

> But ye said, Wherein shall we return?

> Ale vy ste povedali: „V čom sa máme navrátiť?“

> Bring ye all the tithes into the storehouse, that there may be meat in mine house, and prove me now herewith, saith the Lord of hosts, if I will not open you the windows of heaven, and pour you out a blessing, that there shall not be room enough to receive it.

> Prineste všetky desiatky do zásobárne, aby bol pokrm v mojom dome, a skúste ma teraz v tomto, hovorí Hospodin zástupov, či vám neotvorím nebeské prieduchy a nevylejem na vás požehnanie, takže nebude dosť miesta, aby ste ho obsiahli.

The storehouse is the casket and the tithes are the wise virgins. The storehouse is God’s Word placed into a new framework of truth. The jewels that get cast into that casket are the truths associated with the message of the Midnight Cry. The tithes were kept in a specific room in the temple, as identified in Nehemiah’s cleansing. The casket and the storehouse, or Peter spiritual house represents God’s temple and the jewels represent human temples who are joined with Divinity in the secret place of the Most High. The human messengers cannot be separated from the Divine message. The jewels are both God’s messengers and they are also the message they proclaim. Inspiration often identifies the message and the messenger combined.

Sýpka je schránka a desiatky sú múdre panny. Sýpka je Božie Slovo vložené do nového rámca pravdy. Drahokamy, ktoré sú vhadzované do tejto schránky, sú pravdy spojené s posolstvom Polnočného volania. Desiatky boli uchovávané v určitej miestnosti v chráme, ako je to označené pri Nehemiášovom očistení. Schránka a sýpka, čiže Petrova duchovná stavba, predstavujú Boží chrám a drahokamy predstavujú ľudské chrámy, ktoré sú spojené s Božstvom v skrýši Najvyššieho. Ľudských poslov nemožno oddeliť od Božského posolstva. Drahokamy sú Božími poslami a zároveň sú aj posolstvom, ktoré zvestujú. Inšpirácia často stotožňuje posolstvo a posla ako jednotu.

> “God has called His church in this day, as He called ancient Israel, to stand as a light in the earth. By the mighty cleaver of truth, the messages of the first, second, and third angels, He has separated them from the churches and from the world to bring them into a sacred nearness to Himself. He has made them the depositaries of His law and has committed to them the great truths of prophecy for this time. Like the holy oracles committed to ancient Israel, these are a sacred trust to be communicated to the world. The three angels of Revelation 14 represent the people who accept the light of God’s messages and go forth as His agents to sound the warning throughout the length and breadth of the earth. Christ declares to His followers: ‘Ye are the light of the world.’ To every soul that accepts Jesus the cross of Calvary speaks: ‘Behold the worth of the soul: “Go ye into all the world, and preach the gospel to every creature.’” Nothing is to be permitted to hinder this work. It is the all-important work for time; it is to be far-reaching as eternity. The love that Jesus manifested for the souls of men in the sacrifice which He made for their redemption, will actuate all His followers.” Testimonies, volume 5, 455.

> „Boh povolal svoju cirkev v tejto dobe, tak ako povolal staroveký Izrael, aby stála ako svetlo na zemi. Mocným sekáčom pravdy, posolstvami prvého, druhého a tretieho anjela, ich oddelil od cirkví i od sveta, aby ich priviedol do svätej blízkosti k sebe samému. Urobil ich správcami svojho zákona a zveril im veľké pravdy proroctva pre tento čas. Tak ako sväté výroky zverené starovekému Izraelu, aj toto je svätá dôvera, ktorá sa má oznámiť svetu. Traja anjeli zo Zjavenia 14 predstavujú ľud, ktorý prijíma svetlo Božích posolstiev a vychádza ako Jeho nástroj, aby nechal zaznieť výstrahu po celej šírke i dĺžke zeme. Kristus vyhlasuje svojim nasledovníkom: ‚Vy ste svetlo sveta.‘ Každej duši, ktorá prijíma Ježiša, hovorí kríž Golgoty: ‚Hľaďte na hodnotu duše: „Choďte po celom svete a kážte evanjelium každému stvoreniu.“‘ Nič nesmie byť dovolené, aby bránilo tomuto dielu. Je to dielo zo všetkých najdôležitejšie pre tento čas; má siahať tak ďaleko ako večnosť. Láska, ktorú Ježiš prejavil k dušiam ľudí v obeti, ktorú priniesol za ich vykúpenie, bude podnecovať všetkých Jeho nasledovníkov.“ Testimonies, zväzok 5, 455.

We will begin to draw together these concepts in the next article.

Tieto pojmy začneme spájať v nasledujúcom článku.

> “During the last fifty years of my life, I have had precious opportunities to obtain an experience. I have had an experience in the first, second, and third angels’ messages. The angels are represented as flying in the midst of heaven, proclaiming to the world a message of warning, and having a direct bearing upon the people living in the last days of this earth’s history. No one hears the voice of these angels, for they are a symbol to represent the people of God who are working in harmony with the universe of heaven. Men and women, enlightened by the Spirit of God and sanctified through the truth, proclaim the three messages in their order.

> „Počas posledných päťdesiatich rokov svojho života som mala vzácne príležitosti získať skúsenosť. Mala som skúsenosť s posolstvami prvého, druhého a tretieho anjela. Anjeli sú predstavení tak, že letia prostriedkom neba, ohlasujúc svetu posolstvo výstrahy a majúc priamy vzťah k ľudu žijúcemu v posledných dňoch dejín tejto zeme. Nikto nepočuje hlas týchto anjelov, lebo sú symbolom, ktorý predstavuje Boží ľud pôsobiaci v súlade s nebeským vesmírom. Muži a ženy, osvietení Duchom Božím a posvätení skrze pravdu, ohlasujú tieto tri posolstvá v ich poradí.

> “I have acted a part in this solemn work. Nearly all my Christian experience is interwoven with it. There are those now living who have an experience similar to my own. They have recognized the truth unfolding for this time; they have kept in step with the great Leader, the Captain of the Lord’s host.

> „Zohrávala som úlohu v tomto slávnostnom diele. Takmer celá moja kresťanská skúsenosť je s ním prepletená. Sú takí, ktorí teraz žijú a majú skúsenosť podobnú tej mojej. Rozpoznali pravdu rozvíjajúcu sa pre tento čas; držali krok s veľkým Vodcom, Kniežaťom Hospodinovho vojska.

> “In the proclamation of the messages, every specification of prophecy has been fulfilled. Those who were privileged to act a part in proclaiming these messages have gained an experience which is of the highest value to them; and now when we are amid the perils of these last days, when voices will be heard on every side saying, ‘Here is Christ,’ ‘Here is truth’; while the burden of many is to unsettle the foundation of our faith which has led us from the churches and from the world to stand as a peculiar people in the world, like John our testimony will be borne:

> „Pri ohlasovaní týchto posolstiev bolo naplnené každé podrobné určenie proroctva. Tí, ktorí mali tú výsadu zohrať úlohu pri ohlasovaní týchto posolstiev, získali skúsenosť, ktorá má pre nich najvyššiu hodnotu; a teraz, keď sa nachádzame uprostred nebezpečenstiev týchto posledných dní, keď bude zo všetkých strán počuť hlasy hovoriace: ‚Tu je Kristus,‘ ‚Tu je pravda‘; zatiaľ čo snahou mnohých je rozkolísať základ našej viery, ktorý nás vyviedol z cirkví a zo sveta, aby sme stáli ako zvláštny ľud vo svete, podobne ako Ján bude vydané naše svedectvo:“

> “‘That which was from the beginning, which we have heard, which we have seen with our eyes, which we have looked upon, and our hands have handled, of the Word of life;… that which we have seen and heard declare we unto you, that ye also may have fellowship with us.’

> „To, čo bolo od počiatku, čo sme počuli, čo sme na vlastné oči videli, na čo sme hľadeli a čoho sa naše ruky dotýkali, o Slove života; ... to, čo sme videli a počuli, zvestujeme aj vám, aby ste aj vy mali spoločenstvo s nami.“

> “I testify the things which I have seen, the things which I have heard, the things which my hands have handled of the Word of life. And this testimony I know to be of the Father and the Son. We have seen and do testify that the power of the Holy Ghost has accompanied the presentation of the truth, warning with pen and voice, and giving the messages in their order. To deny this work would be to deny the Holy Ghost, and would place us in that company who have departed from the faith, giving heed to seducing spirits.

> „Svedčím o veciach, ktoré som videl, o veciach, ktoré som počul, o veciach, ktorých sa moje ruky dotýkali o Slove života. A viem, že toto svedectvo je od Otca i od Syna. Videli sme a svedčíme, že moc Ducha Svätého sprevádzala predkladanie pravdy, napomínajúc perom i hlasom a podávajúc posolstvá v ich poradí. Poprieť toto dielo by znamenalo poprieť Ducha Svätého a zaradilo by nás to do spoločnosti tých, ktorí odpadli od viery a dali sa zviesť zvodnými duchmi.“

> “The enemy will set everything in operation to uproot the confidence of the believers in the pillars of our faith in the messages of the past, which have placed us upon the elevated platform of eternal truth, and which have established and given character to the work. The Lord God of Israel has led out His people, unfolding to them truth of heavenly origin. His voice has been heard, and is still heard, saying, Go forward from strength to strength, from grace to grace, from glory to glory. The work is strengthening and broadening, for the Lord God of Israel is the defense of His people.

> „Nepriateľ uvedie do činnosti všetko, aby vykorenil dôveru veriacich v piliere našej viery v posolstvách minulosti, ktoré nás postavili na vyvýšenú platformu večnej pravdy a ktoré ustanovili dielo a dali mu jeho ráz. Pán, Boh Izraela, vyviedol svoj ľud a odhaľoval mu pravdu nebeského pôvodu. Jeho hlas bolo počuť a stále je počuť, ako hovorí: Postupujte od sily k sile, od milosti k milosti, od slávy k sláve. Dielo sa upevňuje a rozširuje, lebo Pán, Boh Izraela, je obranou svojho ľudu.״

> “Those who have a hold of the truth theoretically, with their fingertips as it were, who have not brought its principles into the inner sanctuary of the soul, but have kept the vital truth in the outer court, will see nothing sacred in the past history of this people which has made them what they are, and has established them as earnest, determined, missionary workers in the world.

> „Tí, ktorí sa pravdy držia len teoreticky, akoby iba končekmi prstov, ktorí jej zásady nevniesli do vnútornej svätyne duše, ale životne dôležitú pravdu ponechali na vonkajšom nádvorí, neuvidia nič posvätné v minulých dejinách tohto ľudu, ktoré z neho urobili to, čím je, a ustanovili ho za horlivých, rozhodných, misionárskych pracovníkov vo svete.

> “The truth for this time is precious, but those whose hearts have not been broken by falling on the rock Christ Jesus, will not see and understand what is truth. They will accept that which pleases their ideas, and will begin to manufacture another foundation than that which is laid. They will flatter their own vanity and esteem, thinking that they are capable of removing the pillars of our faith, and replacing them with pillars they have devised.

> „Pravda pre tento čas je vzácna, ale tí, ktorých srdcia neboli zlomené pádom na Skalu, Krista Ježiša, neuvidia ani nepochopia, čo je pravda. Prijmú to, čo lahodí ich predstavám, a začnú budovať iný základ než ten, ktorý je položený. Budú lichotiť svojej vlastnej márnivosti a sebaúcte v domnení, že sú schopní odstrániť piliere našej viery a nahradiť ich piliermi, ktoré si sami vymysleli.“

> “This will continue to be as long as time shall last. Anyone who has been a close student of the Bible will see and understand the solemn position of those who are living in the closing scenes of this earth’s history. They will feel their own inefficiency and weakness, and will make it their first business to have not merely a form of godliness, but a vital connection with God. They will not dare to rest until Christ is formed within, the hope of glory. Self will die; pride will be expelled from the soul, and they will have the meekness and gentleness of Christ.” Notebook Leaflets, 60, 61.

> „Takto to bude pokračovať, kým bude trvať čas. Každý, kto dôkladne študoval Bibliu, uvidí a pochopí vážne postavenie tých, ktorí žijú v záverečných výjavoch dejín tejto zeme. Pocítia vlastnú nedostatočnosť a slabosť a za svoju prvoradú úlohu budú pokladať to, aby mali nielen podobu zbožnosti, ale živé spojenie s Bohom. Neodvážia sa odpočívať, kým sa v nich nesformuje Kristus, nádej slávy. Ja zomrie; pýcha bude z duše vypudená a budú mať Kristovu tichosť a nežnosť.“ Notebook Leaflets, 60, 61.

Back to Articles