Article

# Parallel Warnings - Number Three

Paralelné varovania – číslo tri

The Empowerment of Prophetic Messages: The Sequential Testing Process of Revelation’s Angels

Zmocnenie prorockých posolstiev: postupný proces skúšania anjelov Zjavenia

Author

Jeff Pippenger

Published

August 8, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

We closed the last article identifying that all three of the angels of Revelation fourteen have a message in their hands. The second and third angel are identified as having a “parchment,” with them as they descend with their message. Each angel represents a message, and the arrival of each message causes an effect. The first angel arrived in 1798. That message was unsealed and there was an increase of knowledge concerning the impending judgment. That increase of knowledge produced two classes of worshippers. When the second angel arrived the message of the Protestants’ fall was unsealed and there was an increase of knowledge and two classes were produced. When the Midnight Cry message arrived on October 22, 1844, it was unsealed at Exeter camp meeting and there was an increase of knowledge and two classes of virgins were produced. When the third angel arrived on October 22, 1844 the message of the third angel and all that it represents was unsealed and there was an increase of knowledge and two classes were produced.

V predchádzajúcom článku sme uzavreli konštatovaním, že všetci traja anjeli zo štrnástej kapitoly Zjavenia majú vo svojich rukách posolstvo. Druhý a tretí anjel sú opísaní tak, že so svojím posolstvom pri svojom zostúpení nesú „zvitok“. Každý anjel predstavuje posolstvo a príchod každého posolstva vyvoláva určitý účinok. Prvý anjel prišiel v roku 1798. Toto posolstvo bolo odpečatené a rozmohlo sa poznanie o blížiacom sa súde. Toto rozmnoženie poznania vytvorilo dve triedy uctievačov. Keď prišiel druhý anjel, posolstvo o páde protestantov bolo odpečatené, došlo k rozmnoženiu poznania a boli vytvorené dve triedy. Keď posolstvo Polnočného volania prišlo 22. októbra 1844, bolo odpečatené na táborovom zhromaždení v Exeteri a došlo k rozmnoženiu poznania a boli vytvorené dve triedy panien. Keď tretí anjel prišiel 22. októbra 1844, posolstvo tretieho anjela a všetko, čo predstavuje, bolo odpečatené, došlo k rozmnoženiu poznania a boli vytvorené dve triedy.

Another characteristic that can be found in the angels has to do with the empowerment of the angel’s messages. The message of the second angel was empowered by the message of the Midnight Cry, as the previous article showed, but the Midnight Cry is not represented by a singular angel, it is represented by many angels. The history that corresponded to the second angel and the Midnight Cry shows that the second angel’s message was empowered when the Midnight cry joined with it. In the same book we are told:

Ďalšia vlastnosť, ktorú možno nájsť u anjelov, súvisí so zmocnením anjelových posolstiev. Posolstvo druhého anjela bolo zmocnené posolstvom Polnočného volania, ako ukázal predchádzajúci článok, avšak Polnočné volanie nie je znázornené jedným anjelom, ale mnohými anjelmi. Dejiny, ktoré zodpovedali druhému anjelovi a Polnočnému volaniu, ukazujú, že posolstvo druhého anjela bolo zmocnené, keď sa s ním spojilo Polnočné volanie. V tej istej knihe sa nám hovorí:

> “I saw angels hurrying to and fro in heaven. They were descending to earth, and again ascending to heaven, preparing for the fulfillment of some important event. Then I saw another mighty angel commissioned to descend to earth, and unite his voice with the third angel, and give power and force to his message. Great power and glory were imparted to the angel, and as he descended, the earth was lightened with his glory. The light which went before and followed after this angel, penetrated everywhere, as he cried mightily, with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. The message of the fall of Babylon, as given by the second angel, is again given, with the addition of the corruptions which have been entering the churches since 1844. The work of this angel comes in at the right time, and joins in the last great work of the third angel’s message, as it swells into a loud cry. And the people of God are fitted up everywhere to stand in the hour of temptation which they are soon to meet. I saw a great light resting upon them, and they united in the message, and fearlessly proclaimed with great power the third angel’s message.

> „Videla som anjelov, ako sa v nebi ponáhľajú sem a tam. Zostupovali na zem a opäť vystupovali do neba, pripravujúc sa na naplnenie nejakej dôležitej udalosti. Potom som uvidela iného mocného anjela, povereného zostúpiť na zem, spojiť svoj hlas s tretím anjelom a dodať jeho posolstvu moc a silu. Anjelovi bola udelená veľká moc a sláva, a keď zostupoval, zem bola osvietená jeho slávou. Svetlo, ktoré išlo pred týmto anjelom a nasledovalo za ním, prenikalo všade, keď mocne volal silným hlasom a hovoril: Padol, padol Babylon veľký a stal sa príbytkom démonov, útočiskom každého nečistého ducha a klietkou každého nečistého a ohavného vtáka. Posolstvo o páde Babylona, ako bolo dané druhým anjelom, je dané znova, s dodatkom o skazenostiach, ktoré od roku 1844 vnikali do cirkví. Dielo tohto anjela prichádza v pravý čas a pripája sa k poslednému veľkému dielu posolstva tretieho anjela, keď narastá do mohutného volania. A Boží ľud je všade pripravovaný obstáť v hodine pokušenia, s ktorou sa má čoskoro stretnúť. Videla som, ako na nich spočíva veľké svetlo, a oni sa spojili v tomto posolstve a nebojácne s veľkou mocou hlásali posolstvo tretieho anjela.

> “Angels were sent to aid the mighty angel from heaven, and I heard voices which seemed to sound every where, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues; for her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. This message seemed to be an addition to the third message, and joined it, as the midnight cry joined the second angel’s message in 1844. The glory of God rested upon the patient, waiting saints, and they fearlessly gave the last solemn warning, proclaiming the fall of Babylon, and calling upon God’s people to come out of her; that they might escape her fearful doom.” Spiritual Gifts, volume 1, 193, 194.

> „Anjeli boli poslaní, aby pomohli mocnému anjelovi z neba, a počula som hlasy, ktoré akoby zneli všade: Vyjdite z nej, ľud môj, aby ste nemali účasť na jej hriechoch a aby ste neprijali z jej rán; lebo jej hriechy dosiahli až do neba a Boh sa rozpamätal na jej neprávosti. Toto posolstvo sa zdalo byť dodatkom k tretiemu posolstvu a spojilo sa s ním tak, ako sa polnočné volanie spojilo s posolstvom druhého anjela v roku 1844. Sláva Božia spočívala na trpezlivých, očakávajúcich svätých a oni neohrozene dávali posledné slávnostné varovanie, ohlasovali pád Babylonu a vyzývali Boží ľud, aby z neho vyšiel, aby unikol jeho hroznému údelu.“ Spiritual Gifts, zväzok 1, 193, 194.

The Midnight Cry joined the second angel, and the angel of Revelation eighteen joins the third angel, and when he joins the third angel, he is repeating the joining of the Midnight Cry and the second angel in the beginning of Adventism. Based upon two witnesses, the second and third angel, every angel’s message has a secondary message that empowers it. These two witnesses teach that when the first angel’s message arrived in history, there had to come a point thereafter where that message was empowered by a secondary message. This was of course also true of the first angel. In the first paragraph of the long passage, we just set forth, Sister White identifies the same characteristics to the first angel as John assigns to the angel of Revelation eighteen when she states, “I was told that his mission was to lighten the earth with his glory, and warn man of the coming wrath of God.” It is clear in the passage she is referring to the first angel.

Polnočný výkrik sa pripojil k druhému anjelovi a anjel zo zjavenia osemnástej kapitoly sa pripája k tretiemu anjelovi; a keď sa pripája k tretiemu anjelovi, opakuje pripojenie Polnočného výkriku a druhého anjela na počiatku adventizmu. Na základe dvoch svedkov, druhého a tretieho anjela, má každé anjelské posolstvo druhotné posolstvo, ktoré ho zmocňuje mocou. Títo dvaja svedkovia učia, že keď prvé anjelské posolstvo prišlo do dejín, musel potom nastať bod, v ktorom bolo toto posolstvo zmocnené mocou druhotného posolstva. To, prirodzene, platilo aj o prvom anjelovi. V prvom odseku dlhého úryvku, ktorý sme práve uviedli, sestra Whiteová pripisuje prvému anjelovi tie isté charakteristiky, aké Ján pripisuje anjelovi zo zjavenia osemnástej kapitoly, keď hovorí: „Bolo mi povedané, že jeho poslaním bolo osvietiť zem svojou slávou a varovať človeka pred prichádzajúcim Božím hnevom.“ Je zrejmé, že v tomto úryvku sa odvoláva na prvého anjela.

The first angel’s message arrived in 1798, and it was thereafter empowered on August 11, 1840, when the Ottoman supremacy ceased. At that point the mighty angel of Revelation ten came down out of heaven and placed one foot on the land and one on the sea. He represents the empowerment of the first angel, and this is what identifies the work of the first angel as the same work as the angel of Revelation eighteen. Both were to lighten the earth with their glory, but the angel of Revelation eighteen joins the third angel, just as the Midnight Cry joined the second angel and just as the angel that descended in Revelation ten joined the first angel.

Posolstvo prvého anjela prišlo v roku 1798 a následne bolo zmocnené 11. augusta 1840, keď sa skonila osmanská nadvláda. V tom čase mocný anjel zo Zjavenia desať zostúpil z neba a položil jednu nohu na zem a druhú na more. Predstavuje zmocnenie prvého anjela, a práve to stotožňuje dielo prvého anjela s tým istým dielom ako dielo anjela zo Zjavenia osemnásť. Obaja mali osvietiť zem svojou slávou, avšak anjel zo Zjavenia osemnásť sa pripája k tretiemu anjelovi, tak ako sa Polnočný výkrik pripojil k druhému anjelovi a tak ako sa anjel, ktorý zostúpil v Zjavení desať, pripojil k prvému anjelovi.

Therefore, when the first angel arrived, a message was unsealed that produced two classes of worshippers. When the first angel’s message was empowered by the angel of Revelation ten, he had in his hand a little book that he commanded John to eat, identifying that he brought a message, unsealed it and it produced two classes of worshippers. When the second angel, Midnight Cry and third angel arrived there was a message unsealed that tested and produced two classes of worshippers.

Preto, keď prišiel prvý anjel, bolo odpečatené posolstvo, ktoré vytvorilo dve skupiny uctievačov. Keď bolo posolstvo prvého anjela zmocnené anjelom zo Zjavenia desať, mal v ruke knižku, ktorú prikázal Jánovi zjesť, čím sa ukázalo, že priniesol posolstvo, odpečatil ho a ono vytvorilo dve skupiny uctievačov. Keď prišiel druhý anjel, Polnočný krik a tretí anjel, bolo odpečatené posolstvo, ktoré skúšalo a vytvorilo dve skupiny uctievačov.

The passage we are addressing emphasizes by comparing the history of Christ with the history of the Millerites that the sequential testing process that took place in the Millerite history also took place in the days of Christ, which was the end of ancient Israel. If a sequential testing process took place at the beginning of spiritual Israel and at the end of ancient Israel, then there will be a sequential testing process at the end of spiritual Israel, as there was at the beginning of ancient Israel.

Úryvok, ktorým sa zaoberáme, zdôrazňuje prostredníctvom porovnania dejín Krista s dejinami milleritov, že postupný proces skúšky, ktorý prebiehal v dejinách milleritov, prebiehal aj v dňoch Krista, ktoré boli koncom starovekého Izraela. Ak postupný proces skúšky prebiehal na začiatku duchovného Izraela a na konci starovekého Izraela, potom bude postupný proces skúšky aj na konci duchovného Izraela, tak ako bol na začiatku starovekého Izraela.

In Millerite history this would represent five unsealing’s that tested and produced two classes of worshippers from 1798 until October 22, 1844. The passage clearly teaches that if you fail a test, you will not pass the next test, for you wont even try. It is also clear that in the time of Christ the testing process concludes with the former chosen covenant people being in total darkness in regards to the plan of salvation. Daniel and John represent those who listen to the voice behind them, those who passed through a progressive testing process that required individual investigation of each new truth that was unsealed.

V dejinách milleritov by to predstavovalo päť odpečatení, ktoré od roku 1798 až do 22. októbra 1844 skúšali a vytvorili dve triedy uctievačov. Tento úsek jasne učí, že ak neobstojíte v jednej skúške, neobstojíte ani v nasledujúcej, lebo sa o to ani nepokúsite. Rovnako je zrejmé, že v čase Krista sa proces skúšania završuje tým, že niekdajší vyvolený zmluvný ľud sa ocitá v úplnej temnote vzhľadom na plán spasenia. Daniel a Ján predstavujú tých, ktorí počúvajú hlas za sebou, tých, ktorí prešli postupným procesom skúšania, vyžadujúcim osobné skúmanie každej novej pravdy, ktorá bola odpečatená.

The books of Daniel and Revelation are one book, and Daniel and John are the two witnesses of that one book. One witness is the beginning of the book, and the other witness is the end of the book. Both witnesses suffered death and resurrection symbolically; one was persecuted by the Medo-Persian kingdom, (typifying the United States) and the other persecuted by Rome, (typifying the papacy). John is being persecuted because he is a Sabbath-keeper in agreement with Daniel being persecuted for refusing to change his worship practices. Together they represent those at the end of the world who are persecuted for refusing to accept the worship of Sunday in place of the seventh-day Sabbath.

Knihy Daniel a Zjavenie sú jednou knihou a Daniel a Ján sú dvoma svedkami tejto jednej knihy. Jeden svedok je začiatkom knihy a druhý svedok je koncom knihy. Obaja svedkovia symbolicky podstúpili smrť a vzkriesenie; jeden bol prenasledovaný médsko-perzskou ríšou (predobrazom Spojených štátov) a druhý prenasledovaný Rímom (predobrazom pápežstva). Ján je prenasledovaný preto, že zachováva sobotu, v súlade s tým, že Daniel je prenasledovaný za to, že odmietol zmeniť svoje bohoslužobné praktiky. Spoločne predstavujú tých na konci sveta, ktorí sú prenasledovaní za to, že odmietajú prijať uctievanie nedele namiesto soboty siedmeho dňa.

The people represented by Daniel and John have been or will be those that are sealed, for when Daniel was placed in the lion’s den for not obeying the king’s “decree,” the king sealed the stone, in order that the purpose might not be changed. Daniel was sealed for eternity, because the king’s decree and also the authority of his seal could not be changed, according to the laws of the Medes and Persians. The king’s seal was placed upon a stone and the door was shut. The door is shut at the Sunday law, and no man can open that door, just as the door was shut on October 22, 1844. This was a simple illustration of the importance of considering not only the prophetic events that are set forth in a prophecy, but also the importance of applying the circumstances surrounding the prophet when he is illustrated within the story.

Ľud, ktorý predstavujú Daniel a Ján, bol alebo bude tými, ktorí sú zapečatení; lebo keď bol Daniel uvrhnutý do jamy levov za to, že neuposlúchol kráľov „výnos“, kráľ zapečatil kameň, aby sa úmysel nemohol zmeniť. Daniel bol zapečatený pre večnosť, pretože kráľov výnos, a takisto autorita jeho pečate, sa podľa zákonov Médov a Peržanov nemohli zmeniť. Kráľova pečať bola priložená na kameň a dvere boli zatvorené. Dvere sa zatvárajú pri nedeľnom zákone a nikto ich nemôže otvoriť, tak ako boli dvere zatvorené 22. októbra 1844. Toto bol jednoduchý príklad dôležitosti uvažovať nielen o prorockých udalostiach, ktoré sú v proroctve predložené, ale aj o dôležitosti uplatňovať okolnosti obklopujúce proroka, keď je znázornený v rámci príbehu.

Yet this is also an illustration of the power of considering the beginning (the book of Daniel) with the end (the book of Revelation) together as two witnesses of the same prophecy, for two witnesses are what is required to establish a biblical fact. The predicted events and the illustration of the prophets’ activities in connection with the prophecy are both inspired.

Toto je však aj názorné poučenie o sile toho, keď sa začiatok (kniha Daniel) a koniec (kniha Zjavenie) posudzujú spoločne ako dvaja svedkovia toho istého proroctva, lebo na potvrdenie biblickej skutočnosti sú potrební dvaja svedkovia. Predpovedané udalosti i znázornenie činností prorokov v súvislosti s proroctvom sú oboje inšpirované.

> All scripture is given by inspiration of God, and is profitable for doctrine, for reproof, for correction, for instruction in righteousness: That the man of God may be perfect, thoroughly furnished unto all good works. 2 Timothy 3:16, 17.

> Celé Písmo je vdýchnuté Bohom a je užitočné na učenie, na karhanie, na naprávanie, na výchovu v spravodlivosti, aby bol Boží človek dokonalý, ku každému dobrému skutku úplne pripravený. 2 Timotejovi 3,16.17.

If the predicted events of the Bible are illustrating the end of the world, then the illustration of the prophet and his surroundings when he receives and testifies of the prediction are an illustration of the end of the world. Therefore, when a prophet’s surroundings and activities are prophetically illustrated—the prophet is an illustration of God’s people at the end of the world. With that understanding in place, when we bring the line of Malachi’s Elijah prediction together with the lines of Revelation fourteen and eighteen, they all testify of the history of the final warning message—but their testimony is two-fold.

Ak predpovedané udalosti Biblie znázorňujú koniec sveta, potom znázornenie proroka a jeho okolia, keď prijíma predpoveď a vydáva o nej svedectvo, je znázornením konca sveta. Preto, keď sú prorokovo okolie a činnosti prorocky znázornené, prorok je znázornením Božieho ľudu na konci sveta. S týmto porozumením, keď spojíme líniu Malachiášovho proroctva o Eliášovi s líniami štrnástej a osemnástej kapitoly Zjavenia, všetky spoločne vydávajú svedectvo o dejinách posolstva posledného varovania — no ich svedectvo je dvojaké.

The message consists of predicted events that are external to God’s people and a secondary testimony consists of the prophet’s experience while receiving and proclaiming the message. The prophetic concept of two prophetic lines representing the external and internal of the same history was recognized and put into the public record by the pioneers of Adventism. The classic example of this application by the pioneers, in my mind, is when they identify that the seven churches of Revelation and the seven seals of Revelation are parallel histories that identify the internal and external history of the church. The seals represent the external history the churches the internal.

Posolstvo pozostáva z predpovedaných udalostí, ktoré sú vonkajšie vo vzťahu k Božiemu ľudu, a druhotné svedectvo pozostáva zo skúsenosti proroka pri prijímaní a ohlasovaní posolstva. Prorocký koncept dvoch prorockých línií, predstavujúcich vonkajšiu a vnútornú stránku tých istých dejín, bol priekopníkmi adventizmu rozpoznaný a zaznamenaný vo verejnom zázname. Klasickým príkladom tohto použitia zo strany priekopníkov je podľa môjho názoru to, keď určujú, že sedem cirkví v Zjavení a sedem pečatí v Zjavení sú paralelné dejiny, ktoré označujú vnútorné a vonkajšie dejiny cirkvi. Pečate predstavujú vonkajšie dejiny, cirkvi vnútorné.

The Elijah message of Malachi, Revelation chapters fourteen and eighteen identify the same final warning message that is also addressed as “the Revelation of Jesus Christ” in chapter one of Revelation. In chapter one God the Father gave the message to Christ, who then gave it to Gabriel, who then gave it to John who then sent it to the churches. Elijah’s message, as well as the messages represented in Revelation chapters one, fourteen and eighteen are the very same message.

Eliášovo posolstvo v Malachiášovi a v kapitolách štrnásť a osemnásť Zjavenia označuje to isté záverečné výstražné posolstvo, ktoré je v prvej kapitole Zjavenia označené aj ako „Zjavenie Ježiša Krista“. V prvej kapitole dal Boh Otec toto posolstvo Kristovi, ktorý ho potom dal Gabrielovi, ten ho dal Jánovi a Ján ho potom poslal cirkvám. Eliášovo posolstvo, ako aj posolstvá predstavené v prvej, štrnástej a osemnástej kapitole Zjavenia, sú tým istým posolstvom.

> And the spirits of the prophets are subject to the prophets. For God is not the author of confusion, but of peace, as in all churches of the saints. 1 Corinthians 14:32, 33.

> A duchovia prorokov sa podriaďujú prorokom. Lebo Boh nie je pôvodcom zmätku, ale pokoja, ako vo všetkých cirkvách svätých. 1 Korinťanom 14:32, 33.

It is always the same message, for the “prophets are subject to the prophets.” The word translated as “subject” in the verses means, “to subordinate; reflexively to obey: – be under obedience (obedient), put under, subdue unto, (be, make) subject (to, unto), be (put) in subjection (to, under), submit self unto.” All the prophets agree with each other and are in subjection to one another or the message they gave would produce confusion.

Je to vždy to isté posolstvo, lebo „proroci sa podriaďujú prorokom“. Slovo preložené v týchto veršoch ako „podriaďujú“ znamená: „podriadiť; zvratne poslúchať: – byť pod poslušnosťou (poslušný), dať pod, podmaniť, (byť, urobiť) podriadeným (komu, čomu), byť (dať) v podriadenosti (voči, pod), podriadiť sa.“ Všetci proroci sa navzájom zhodujú a sú si navzájom podriadení, inak by posolstvo, ktoré prinášali, vyvolávalo zmätok.

All the prophetic illustrations of the final warning message represent the same message. It is the Lord’s design that those who are considered the “wise” in the parable of the ten virgins, who are also called the “wise” that “understand” “the increase of knowledge” when the book of Daniel is unsealed; it is the Lord’s will that the “wise” recognize the special message when it is unsealed. That recognition is accomplished by applying the methodology of biblical study that is specifically identified within the Bible itself. That methodology is accomplished in agreement with Isaiah twenty-eight through the process of bringing the various prophetic lines that address a biblical subject together in parallel to one another in order to establish the correct prophetic events.

Všetky prorocké znázornenia posolstva posledného varovania predstavujú to isté posolstvo. Pánovým zámerom je, aby tí, ktorí sú v podobenstve o desiatich pannách považovaní za „múdrych“, ktorí sú tiež nazvaní „múdrymi“, čo „rozumejú“ „rozmnoženiu poznania“, keď je kniha Daniel odpečatená, rozpoznali zvláštne posolstvo, keď je odpečatené. Toto rozpoznanie sa uskutočňuje uplatnením metodológie biblického štúdia, ktorá je osobitne označená v samotnej Biblii. Táto metodológia sa uskutočňuje v súlade s Izaiášom dvadsiatou ôsmou kapitolou prostredníctvom procesu, v ktorom sa rozličné prorocké línie, ktoré sa zaoberajú biblickým námetom, privádzajú paralelne k sebe navzájom, aby sa ustanovili správne prorocké udalosti.

I solicit your patience as we conclude this article here and will continue these thoughts in the next article.

Prosím o vašu trpezlivosť, keď tu tento článok uzatvárame; v nasledujúcom článku budeme v týchto myšlienkach pokračovať.

Back to Articles