Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Twelve

Kniha proroka Joela a laodicejský zbor adventistov siedmeho dňa – číslo dvanásť

Number Twelve

Číslo dvanásť

Author

Jeff Pippenger

Published

December 17, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

My desire is to set forth the prophetic testimony of Joel in such a fashion that Joel’s testimony can be recognized in what Peter was saying and doing at Pentecost. I am certain the Bible is clear about what Peter was doing and saying at Pentecost, but I am seeking to understand what Peter was prophetically typifying in the history of the latter rain, when he placed the message of Pentecost in the terms of a fulfillment of the book of Joel.

Mojou túžbou je predložiť prorocké svedectvo Joela takým spôsobom, aby bolo možné rozpoznať Joelovo svedectvo v tom, čo Peter hovoril a konal na Letnice. Som si istý, že Biblia jasne hovorí o tom, čo Peter na Letnice robil a hovoril, ale usilujem sa porozumieť tomu, čo Peter prorocky predobrazoval v dejinách pozdného dažďa, keď posolstvo Letníc vyjadril v zmysle naplnenia knihy Joel.

Peter is a symbol of the remnant people of God, and is not only illustrated at Pentecost, but also at Caesarea Philippi in Matthew 16. Caesarea Philippi is located in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, three verses which set forth a battle that was first fulfilled during the historical period when Caesarea Philippi was named Panium. Verses thirteen through fifteen precede verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States. Verse ten identifies the collapse of the Soviet Union in 1989. Verses ten to sixteen of Daniel eleven represent 1989 unto the Sunday law, and that period is the “hidden history” of verse forty of the same chapter.

Peter je symbolom ostatku Božieho ľudu a je zobrazený nielen pri Letniciach, ale aj v Cézarei Filipovej v Matúšovi 16. Cézarea Filipova sa nachádza vo veršoch trinásť až pätnásť jedenástej kapitoly Daniela, v troch veršoch, ktoré predkladajú boj, prvý raz naplnený počas historického obdobia, keď sa Cézarea Filipova nazývala Paneas. Verše trinásť až pätnásť predchádzajú veršu šestnásť, ktorý označuje nedeľný zákon v Spojených štátoch. Verš desať označuje pád Sovietskeho zväzu v roku 1989. Verše desať až šestnásť jedenástej kapitoly Daniela predstavujú obdobie od roku 1989 až po nedeľný zákon a toto obdobie je „skrytou históriou“ štyridsiateho verša tej istej kapitoly.

## The Hidden History in BOLDFACE

Skrytá história v TUČNOM PÍSME

## 1798

1798

> And at the time of the end shall the king of the south push at him:

> A v čase konca sa naňho oborí kráľ juhu:

## 1989

1989

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress.

> No jeho synovia sa vzbúria a zhromaždia množstvo veľkých vojsk; a kráľ severu príde proti nemu ako víchrica, s vozmi, s jazdcami a s mnohými loďami; vojde do krajín, zaplaví ich a prejde cez ne. A jeden istotne príde, zaplaví a prejde; potom sa vráti a bude pobúrený až po svoju pevnosť.

## 2014 the battle of Raphia

2014 bitka pri Ráfii

> And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it.

> A južný kráľ sa rozhorčí a vyjde bojovať proti nemu, proti severnému kráľovi; a ten postaví veľké množstvo vojska, ale to množstvo bude vydané do jeho ruky. A keď odvedie to množstvo, jeho srdce sa povýši; a zvrhne mnohé desaťtisíce, no nebude tým posilnený.

## The battle of Panium (Caesarea Philippi)

Bitka pri Paniu (Cézarea Filipova)

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches.

> Lebo kráľ severu sa navráti a postaví vojsko väčšie než prvé; a po určitých rokoch určite príde s veľkým vojskom a s veľkým bohatstvom.

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall.

> A v tých časoch sa mnohí postavia proti kráľovi juhu; aj násilníci z tvojho ľudu sa povýšia, aby naplnili videnie; ale padnú.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand.

> Tak teda príde kráľ severu, navŕši násyp a dobyje najopevnenejšie mestá; a ramená juhu neobstoja, ani jeho vyvolený ľud, ani nebude sily, aby odolali.

## The Sunday law in the USA

Nedeľný zákon v USA

> But he that cometh against him shall do according to his own will, and “none shall stand” before him: and “he shall stand” in the glorious land, which by his hand shall be consumed. He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:40, 10–16, 41, 42.

> Ale ten, ktorý príde proti nemu, bude konať podľa svojej vôle a „nikto neobstojí“ pred ním; a „postaví sa“ v nádhernej krajine, ktorá bude jeho rukou zničená. Vojde aj do nádhernej krajiny a mnohé krajiny budú zvrhnuté; ale týmto sa podarí uniknúť z jeho ruky, totiž Edómu a Moábu a popredným zo synov Ammónových. Vystretie svoju ruku aj na krajiny; a egyptská krajina neunikne. Daniel 11,40, 10–16, 41, 42.

When Peter is prophetically at Caesarea Philippi (Panium), and Pentecost it is the time of the latter rain, which locates him in the ‘hidden history’ of verse forty. I intend to address the current Ukrainian War represented in verse eleven of chapter eleven and the coming war of Panium of verses thirteen to fifteen that leads to the Third World War which are the external events between 1989 and the Sunday law, but we are currently identifying the history of the third angel from October 22, 1844 unto the formation of a legal church in 1863.

Keď je Peter prorocky v Cézarei Filipovej (Panium) a Letnice sú časom neskorého dažďa, umiestňuje ho to do „skrytých dejín“ štyridsiateho verša. Mienim sa zaoberať súčasnou ukrajinskou vojnou, znázornenou v jedenástom verši jedenástej kapitoly, a prichádzajúcou vojnou Pania z veršov trinásť až pätnásť, ktorá vedie k tretej svetovej vojne, čo sú vonkajšie udalosti medzi rokom 1989 a nedeľným zákonom; v súčasnosti však určujeme dejiny tretieho anjela od 22. októbra 1844 až po vytvorenie právoplatnej cirkvi v roku 1863.

The line illustrates the arrival of the third angel on 9/11 (1844) unto the Sunday law (1863). The Sunday law was typified by the Emancipation Proclamation announcing freedom, thus typifying the Sunday law where freedom is removed. Freedom proclaimed by the first Republican president, typifying the freedom removed by the last Republican president—who is prophetically destined to become a dictator at the Sunday law.

Táto čiara znázorňuje príchod tretieho anjela 11. 9. (1844) až po nedeľný zákon (1863). Nedeľný zákon bol predobrazený Vyhlásením o emancipácii, ktoré oznamovalo slobodu, a tak predobrazovalo nedeľný zákon, pri ktorom je sloboda odňatá. Sloboda vyhlásená prvým republikánskym prezidentom predobrazuje slobodu odňatú posledným republikánskym prezidentom — ktorý je podľa proroctva určený stať sa pri nedeľnom zákone diktátorom.

> “When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery; it will be nothing else than giving life to the tyranny which has long been eagerly watching its opportunity to spring again into active despotism.” Testimonies, volume 5, 711.

> „Keď sa náš národ tak zriekne zásad svojej vlády, že prijme nedeľný zákon, protestantizmus týmto činom podá ruku pápežstvu; nebude to nič iné než vdýchnutie života tyranii, ktorá už dlho dychtivo vyčkáva na svoju príležitosť znovu povstať k činorodému despotizmu.“ Testimonies, zväzok 5, 711.

742 BC was the alpha history that began the time prophecies of Isaiah seven verse eight, that reached the omega fulfillment in 1863. In 742 Ahaz, king of the southern kingdom of Judah was entering a Civil War against the ten northern tribes who made up the northern kingdom. The history of 742 BC was illustrated in Judah, the literal glorious land of Scriptures, that was populated by literal Jews and represented in the passage by the wicked and foolish king Ahaz—thus typifying the omega history of 1863. The omega history of 1863 is fulfilled within the period the United States reigns as the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. The United States is the spiritual glorious land, made up of Protestant Christianity who are biblically spiritual Jews. The Civil War between north and south in 742 BC at the alpha history illustrated the Civil War between north and south in the omega history of 1863. Together those two witnesses illustrate the external history leading up to the Sunday law where the spiritual glorious land will once again be divided into two classes.

Rok 742 pred Kr. bol históriou alfa, ktorá začala časové proroctvá Izaiáša 7,8 a ktorá dosiahla svoje naplnenie omega v roku 1863. V roku 742 vstupoval Achaz, kráľ južného kráľovstva Júdu, do občianskej vojny proti desiatim severným kmeňom, ktoré tvorili severné kráľovstvo. Dejiny roku 742 pred Kr. boli znázornené v Júde, doslovnej slávnej krajine Písma, obývanej doslovnými Židmi a v tomto úseku predstavenej bezbožným a bláznivým kráľom Achazom — čím predobrazovali históriu omega roku 1863. História omega roku 1863 sa napĺňa v období, keď Spojené štáty vládnu ako šelma zeme, šieste kráľovstvo biblického proroctva. Spojené štáty sú duchovnou slávnou krajinou, zloženou z protestantského kresťanstva, ktorého príslušníci sú v biblickom zmysle duchovnými Židmi. Občianska vojna medzi severom a juhom v roku 742 pred Kr. v histórii alfa znázorňovala občiansku vojnu medzi severom a juhom v histórii omega roku 1863. Títo dvaja svedkovia spolu znázorňujú vonkajšie dejiny vedúce až k nedeľnému zákonu, keď sa duchovná slávna krajina opäť rozdelí na dve triedy.

In 742 BC, the northern power represented an alliance between Israel’s ten northern tribes and Syria, thus typifying an alliance with an outside power, as was fulfilled when the support of the pro-slavery papacy was given to the pro-slavery southern states in the Civil War. The outside ally of Syria in 742 BC, and the outside ally of the papacy in the Civil War, identifies the alliance of the world-globalists with the globalist Democrats in their warfare against MAGA-ism, a warfare that began in 2015 when the fourth and richest president stood up, and in doing so stirred up the entire realm of Grecia according to Daniel eleven, verse two. That stirring is identifying the awakening of the heathen in the book of Joel. “Grecia” and “heathen” are symbols of the dragon power that leads the world to Armageddon in alliance with the beast and the false prophet.

V roku 742 pred Kr. severná moc predstavovala spojenectvo medzi desiatimi severnými kmeňmi Izraela a Sýriou, čím predobrazovala spojenectvo s vonkajšou mocnosťou, ako sa to naplnilo, keď podpora prootrokárskeho pápežstva bola poskytnutá prootrokárskym južným štátom počas Občianskej vojny. Vonkajší spojenec Sýrie v roku 742 pred Kr. a vonkajší spojenec pápežstva počas Občianskej vojny označuje spojenectvo svetových globalistov s globalistickými demokratmi v ich vojne proti MAGA-izmu, vojne, ktorá sa začala v roku 2015, keď sa postavil štvrtý a najbohatší prezident a tým rozvíril celú ríšu Grécka podľa Daniela, jedenástej kapitoly, druhého verša. Toto rozvírenie označuje prebúdzanie pohanov v knihe Joel. „Grécko“ a „pohania“ sú symbolmi dračej moci, ktorá vedie svet do Armagedonu v spojenectve so šelmou a falošným prorokom.

In 2015 the heathen were awakened to the prophetic call to Joel’s valley of Jehosophat, that he also called the valley of judgment. In 2015 Donald Trump announced his presidential candidacy, thus stirring up the globalist empire represented as Grecia and the heathen began their march to Armageddon, and only one year after the beginning of the Ukrainian War in fulfillment of verse eleven of Daniel eleven.

V roku 2015 boli pohania prebudení k prorockému povolaniu do Jozafátovho údolia, ktoré nazval aj údolím súdu. V roku 2015 Donald Trump oznámil svoju kandidatúru na prezidenta, čím podnietil globalistické impérium predstavené ako Grécko, a pohania začali svoj pochod k Armagedonu, a to len jeden rok po začiatku ukrajinskej vojny, na naplnenie jedenásteho verša jedenástej kapitoly Daniela.

The civil wars of 742 BC and 1863 identify the history of the Sunday law, which marks the end of the sixth kingdom of Bible prophecy. That sixth kingdom began with the Revolutionary War, so the end of the sixth kingdom at the Sunday law identifies the repetition of the Revolutionary War, at the very time that the Civil War is taking place. The definition of and the labelling of either a Civil or Revolutionary war is based upon perspective. What the Democrats are now doing through lawfare, embezzlement, fraud, illegal immigration and propaganda they call a color-revolution, but those souls opposed to their globalist maneuvers consider the very same activities as the instigation of ‘civil’ unrest. Is Antifa a criminal or a hero?

Občianske vojny v roku 742 pred Kr. a 1863 určujú dejiny nedeľného zákona, ktorý označuje koniec šiesteho kráľovstva biblického proroctva. Toto šieste kráľovstvo sa začalo Revolučnou vojnou, a tak koniec šiesteho kráľovstva pri nedeľnom zákone určuje opakovanie Revolučnej vojny, práve v čase, keď prebieha Občianska vojna. Vymedzenie i označenie vojny ako občianskej alebo revolučnej sa zakladá na perspektíve. To, čo demokrati teraz robia prostredníctvom zneužívania práva, sprenevery, podvodu, nelegálnej migrácie a propagandy, nazývajú farebnou revolúciou, no tie duše, ktoré sú proti ich globalistickým manévrom, považujú tie isté činnosti za podnecovanie „občianskych“ nepokojov. Je Antifa zločinec alebo hrdina?

The two historical wars represent a single divisive war that takes place in the history of the last Republican president. As with the first Republican president the warfare will be won by the last Republican president, who was also typified by the first President, who was also the victor of the Revolutionary War. The MAGA revolution, according to the Democrats, is producing the current ‘civil unrest.’ Depending on your personal political persuasion, the current war is either a revolutionary war or a civil war. Prophetically it is both.

Dve historické vojny predstavujú jedinú rozdeľujúcu vojnu, ktorá sa odohráva v dejinách posledného republikánskeho prezidenta. Tak ako v prípade prvého republikánskeho prezidenta, aj túto vojnu vyhrá posledný republikánsky prezident, ktorého predobrazom bol aj prvý prezident, ktorý bol zároveň víťazom Revolučnej vojny. Revolúcia MAGA podľa demokratov vyvoláva súčasné „občianske nepokoje“. V závislosti od vášho osobného politického presvedčenia je súčasná vojna buď revolučnou vojnou, alebo občianskou vojnou. Prorocky je oboma.

1863 represents the Sunday law and so does 1844, when the third angel arrived with the message of the Sunday law. The period of 1844 unto 1863 bears the signature of the Sunday law from beginning to end. In 1846 the marriage of the Whites, the observance of Sabbath and the name change from Harmen to White marked that the marriage that was entered into on October 22, 1844 had been consummated, and that consummation marked the beginning of the testing process of the third angel, just as the three-fold Sabbath test of manna marked the beginning of ten tests following the baptism of the Red Sea.

Rok 1863 predstavuje nedeľný zákon, a tak isto aj rok 1844, keď tretí anjel prišiel s posolstvom nedeľného zákona. Obdobie od roku 1844 do roku 1863 nesie pečať nedeľného zákona od začiatku až do konca. V roku 1846 manželstvo Whiteovcov, zachovávanie soboty a zmena mena z Harmen na White označili, že manželstvo, do ktorého bolo vstúpené 22. októbra 1844, bolo zavŕšené, a toto zavŕšenie označilo začiatok skúšobného procesu tretieho anjela, tak ako trojitá sobotná skúška s mannou označila začiatok desiatich skúšok nasledujúcich po krste v Červenom mori.

The manna was the first test and represented the tenth test at Kadesh for both represent the third angel’s message and therefore the Sunday law.

Mana bola prvou skúškou a predstavovala desiatu skúšku v Kádeši, lebo obe predstavujú posolstvo tretieho anjela, a teda aj nedeľný zákon.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.” Patriarchs and Prophets, 296.

> „Každý týždeň počas svojho dlhého putovania po púšti boli Izraeliti svedkami trojnásobného zázraku, určeného na to, aby na ich myseľ hlboko zapôsobil posvätný charakter soboty: v šiesty deň padalo dvojnásobné množstvo manny, v siedmy nijaké, a časť potrebná na sobotu sa zachovala sladká a čistá, kým keby sa bola ponechala na ktorýkoľvek iný čas, stala by sa nepoužiteľnou.“ Patriarchovia a proroci, 296.

The first of ten tests was the “manna” test representing the threefold message of the three angels of Revelation fourteen. As with the manna, the angels represent the threefold warning against worship upon the first day of the week. The threefold manna miracle was “designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath,” which is of course the design of the third angel. The first of the three miracles represented by the manna, involved “eating” the heavenly bread, and “eating” is an alpha symbol of the latter rain period. The second miracle, represents the second angel’s message where inspiration “doubles” words and phrases to mark the period represented by Babylon’s two falls, for Babylon is fallen, is fallen. The second miracle was the “doubling” of the amount of manna on the sixth day. The third miracle was the preservation of the bread of the seventh-day Sabbath.

Prvou z desiatich skúšok bola skúška „manny“, predstavujúca trojité posolstvo troch anjelov zo Zjavenia štrnástej kapitoly. Tak ako pri manne, aj anjeli predstavujú trojité varovanie proti uctievaniu v prvý deň týždňa. Trojitý zázrak manny bol „určený na to, aby na ich myseľ zapôsobil posvätnosťou soboty“, čo je, samozrejme, zámer tretieho anjela. Prvý z troch zázrakov, znázornených mannou, zahŕňal „jedenie“ nebeského chleba a „jedenie“ je alfa-symbolom obdobia neskorého dažďa. Druhý zázrak predstavuje posolstvo druhého anjela, kde inšpirácia „zdvojnásobuje“ slová a výrazy, aby označila obdobie predstavované dvoma pádmi Babylona, lebo Babylon padol, padol. Druhým zázrakom bolo „zdvojnásobenie“ množstva manny na šiesty deň. Tretím zázrakom bolo zachovanie chleba siedmodňovej soboty.

As a type of the three angels, the manna is the first angel, and therefore must contain the entire story, which in Revelation fourteen is the story of all three angels. The first angel is a fractal of all three angels’ messages. A fractal is a complex geometric shape that can be split into parts, each of which is a reduced-size copy of the whole. This property is called self-similarity. Fractals often have intricate detail no matter how much you zoom in. Fractals occur in mathematics, biology, physics, geology, chemistry, astronomy, engineering and many other fields of understanding.

Ako predobraz troch anjelov je manna prvým anjelom, a preto musí obsahovať celý príbeh, ktorý je v Zjavení štrnástej kapitoly príbehom všetkých troch anjelov. Prvý anjel je fraktálom posolstiev všetkých troch anjelov. Fraktál je zložitý geometrický útvar, ktorý možno rozdeliť na časti, z ktorých každá je zmenšenou kópiou celku. Táto vlastnosť sa nazýva sebepodobnosť. Fraktály majú často zložitú štruktúru bez ohľadu na to, ako veľmi ich zväčšíte. Fraktály sa vyskytujú v matematike, biológii, fyzike, geológii, chémii, astronómii, inžinierstve a v mnohých ďalších oblastiach poznania.

The “three-step structure” of the three angels in Revelation chapter fourteen is represented in the message of the first angel, thus making the first angel a “fractal” of the three angels. The first three chapters of the book of Daniel represent the first, second and third angels’ messages respectively, and Daniel chapter one contains the same “three-step structure” represented in the three chapters, and as in the three angels in relation to the first angel.

„Trojstupňová štruktúra“ troch anjelov v štrnástej kapitole Zjavenia je znázornená v posolstve prvého anjela, čím sa prvý anjel stáva „fraktálom“ troch anjelov. Prvé tri kapitoly knihy Daniel predstavujú posolstvá prvého, druhého a tretieho anjela, a prvá kapitola knihy Daniel obsahuje tú istú „trojstupňovú štruktúru“, ktorá je znázornená v týchto troch kapitolách, tak ako aj pri troch anjeloch vo vzťahu k prvému anjelovi.

The threefold miracle of the manna was to be eaten and Daniel chapter one is about eating. Daniel passed the diet test by choosing pulse over the diet of Babylon. He was then tested for his appearance and his appearance produced a separation between his countenance and the countenance of those who ate Babylon’s food. The second angel’s message is the call to separate from Babylon during a separation history where two classes are developed and then manifested. That second test for Daniel led to the third test of Nebuchadnezzar, which was the third test in chapter one and typified the golden image test of chapter three, which Sister White repeatedly identifies as the Sunday law, which is the third angel’s message. Daniel chapter one is a fractal of the first three chapters of Daniel and those three chapters represent the three angels of Revelation fourteen, of which the first angel and chapter one of Daniel are both fractals of all three angels and all three chapters.

Trojnásobný zázrak s mannou mal byť zjedený a prvá kapitola Daniela je o jedení. Daniel obstál v skúške stravy tým, že si zvolil strukoviny namiesto pokrmu Babylona. Potom bol skúšaný podľa svojho vzhľadu a jeho vzhľad spôsobil oddelenie medzi jeho tvárou a tvárou tých, ktorí jedli babylonský pokrm. Posolstvo druhého anjela je výzvou oddeliť sa od Babylona počas dejín oddeľovania, v ktorých sa rozvíjajú a potom sa zjavujú dve triedy. Táto druhá skúška Daniela viedla k tretej skúške Nebúkadnesara, čo bola tretia skúška v prvej kapitole a predobrazuje skúšku zlatej modly v tretej kapitole, ktorú sestra Whiteová opakovane stotožňuje s nedeľným zákonom, čo je posolstvo tretieho anjela. Prvá kapitola Daniela je fraktálom prvých troch kapitol Daniela a tieto tri kapitoly predstavujú troch anjelov zo Zjavenia štrnástej kapitoly, pričom prvý anjel a prvá kapitola Daniela sú obaja fraktálmi všetkých troch anjelov a všetkých troch kapitol.

> “Every week during their long sojourn in the wilderness the Israelites witnessed a threefold miracle, designed to impress their minds with the sacredness of the Sabbath: a double quantity of manna fell on the sixth day, none on the seventh, and the portion needed for the Sabbath was preserved sweet and pure, when if any were kept over at any other time it became unfit for use.

> „Každý týždeň počas svojho dlhého putovania po púšti boli Izraeliti svedkami trojnásobného zázraku, určeného vtlačiť im do mysle posvätnosť soboty: na šiesty deň padalo dvojnásobné množstvo manny, na siedmy nepadala nijaká a časť potrebná na sobotu sa zachovala sladká a čistá, kým keby sa čokoľvek odložilo na ktorýkoľvek iný čas, stalo sa to nespôsobilým na použitie.“

> “In the circumstances connected with the giving of the manna, we have conclusive evidence that the Sabbath was not instituted, as many claim, when the law was given at Sinai. Before the Israelites came to Sinai they understood the Sabbath to be obligatory upon them. In being obliged to gather every Friday a double portion of manna in preparation for the Sabbath, when none would fall, the sacred nature of the day of rest was continually impressed upon them. And when some of the people went out on the Sabbath to gather manna, the Lord asked, ‘How long refuse ye to keep My commandments and My laws?’” Patriarchs and Prophets, 296.

> „V okolnostiach spojených s dávaním manny máme presvedčivý dôkaz, že sobota nebola ustanovená, ako mnohí tvrdia, pri vydaní zákona na Sinaji. Skôr než Izraeliti prišli na Sinaj, chápali, že sobota je pre nich záväzná. Tým, že boli povinní každý piatok nazbierať dvojnásobné množstvo manny ako prípravu na sobotu, keď nijaká nemala padať, posvätná povaha dňa odpočinku sa im neustále vštepovala. A keď niektorí z ľudu vyšli v sobotu zbierať mannu, Hospodin sa opýtal: ‚Dokedy sa budete zdráhať zachovávať moje prikázania a moje zákony?‘“ Patriarchovia a proroci, 296.

Gathering and eating the manna, is typifying John in chapter ten of Revelation taking (gathering) the little book out of the angel’s hand and then eating it.

Zbieranie a jedenie manny predobrazuje Jána v desiatej kapitole Zjavenia, ako berie (zhromažďuje) malú knižku z ruky anjela a potom ju zje.

> And I went unto the angel, and said unto him, Give me the little book. And he said unto me, Take it, and eat it up; and it shall make thy belly bitter, but it shall be in thy mouth sweet as honey. Revelation 10:9.

> A pristúpil som k anjelovi a povedal som mu: Daj mi tú malú knižku. A povedal mi: Vezmi ju a zjedz ju; a spôsobí horkosť v tvojom bruchu, ale v tvojich ústach bude sladká ako med. Zjavenie 10:9.

John first had to go to the angel and ask, then he had to “take” the little book, and then he had to “eat” it. John is representing the three steps of the first angel by going to and asking the angel, followed by the second step of taking and the third of eating. Gathering and or eating, is the first of the three tests of the manna, but it contains a fractal of all three manna tests. Gathering and eating the manna, is typifying Jeremiah.

Ján musel najprv ísť k anjelovi a požiadať ho, potom musel „vziať“ malú knižku a potom ju musel „zjesť“. Ján tým, že ide k anjelovi a prosí ho, predstavuje tri kroky prvého anjela, po ktorých nasleduje druhý krok vzatia a tretí krok zjedenia. Zhromažďovanie a/alebo jedenie je prvou z troch skúšok manny, no obsahuje fraktál všetkých troch skúšok manny. Zhromažďovanie a jedenie manny je predobrazom Jeremiáša.

> Thy words were found, and I did eat them; and thy word was unto me the joy and rejoicing of mine heart: for I am called by thy name, O Lord God of hosts. Jeremiah 15:16.

> Našli sa tvoje slová a ja som ich zjedol; a tvoje slovo mi bolo radosťou a potešením môjho srdca, lebo sa nazývam tvojím menom, Hospodine, Bože zástupov. Jeremiáš 15:16.

His “words were found” by Jeremiah seeking and then asking for the little book. His word was found when the manna was gathered. Gathering and eating the manna, is typifying Ezekiel who ate the book given to him and in doing so identifies that to refuse to eat the book was to be as the rebellious house.

Jeho „slová boli nájdené“ Jeremiášom, ktorý hľadal a potom žiadal o malú knižku. Jeho slovo bolo nájdené, keď sa zbierala manna. Zbieranie a jedenie manny je predobrazom Ezechiela, ktorý zjedol knihu, ktorá mu bola daná, a tým poukazuje na to, že odmietnuť zjesť knihu znamenalo byť ako odbojný dom.

> But thou, son of man, hear what I say unto thee; Be not thou rebellious like that rebellious house: open thy mouth, and eat that I give thee. And when I looked, behold, an hand was sent unto me; and, lo, a roll of a book was therein; And he spread it before me; and it was written within and without: and there was written therein lamentations, and mourning, and woe. Moreover he said unto me, Son of man, eat that thou findest; eat this roll, and go speak unto the house of Israel.

> Ale ty, syn človeka, počuj, čo ti hovorím; nebuď spurný ako ten spurný dom: otvor svoje ústa a zjedz, čo ti dávam. A keď som sa pozrel, hľa, ruka bola vystretá ku mne; a hľa, v nej bol zvitok knihy. A rozvinul ho predo mnou; a bol popísaný zvnútra i zvonka: a bolo na ňom napísané nariekanie, smútok a beda. A ešte mi povedal: Syn človeka, zjedz, čo nájdeš; zjedz tento zvitok a choď, hovor domu Izraela.

> So I opened my mouth, and he caused me to eat that roll. And he said unto me, Son of man, cause thy belly to eat, and fill thy bowels with this roll that I give thee. Then did I eat it; and it was in my mouth as honey for sweetness. Ezekiel 2:8–3:3.

> A tak som otvoril svoje ústa a on mi dal zjesť ten zvitok. A riekol mi: Syn človeka, nakŕm svoje brucho a naplň svoje vnútro týmto zvitkom, ktorý ti dávam. Vtedy som ho zjedol; a v mojich ústach bol sladký ako med. Ezechiel 2:8–3:3.

If Ezekiel refused to eat the little book he would be in the rebellious house, and the “roll” of the “book” he was to eat was represented as “lamentations, and mourning, and woe,” representing a threefold message in the last days. The threefold message of the last days is the three angels messages of Revelation fourteen, and the context which Ezekiel presents those three messages, is the context of Islam and the third woe. The three messages possess an alpha and an omega, and the third is “woe,” a primary symbol of Islam, so the alpha must agree with the omega, therefore the “lamentations” represent the lamentations that began at 9/11 with the arrival of the seventh trumpet and third woe which would progressively escalate on into the seven last plagues. At the Sunday law “earthquake” of Revelation eleven, the third woe cometh quickly, and inspiration informs us that the unrighteous decree of Isaiah ten is that Sunday law. The verse begins by stating “woe” upon those who make unrighteous decrees.

Ak by Ezechiel odmietol zjesť malú knihu, bol by v odbojnom dome, a „zvitok“ „knihy“, ktorý mal zjesť, bol predstavený ako „náreky, žalosť a beda“, čo predstavuje trojnásobné posolstvo v posledných dňoch. Trojnásobné posolstvo posledných dní sú posolstvá troch anjelov zo Zjavenia štrnástej kapitoly a kontext, v ktorom Ezechiel tieto tri posolstvá predstavuje, je kontext islamu a tretieho beda. Tieto tri posolstvá majú alfu i omegu a tretie je „beda“, prvotný symbol islamu; alfa sa teda musí zhodovať s omegou, a preto „náreky“ predstavujú náreky, ktoré sa začali 11. septembra s príchodom siedmej trúby a tretieho beda, ktoré bude postupne narastať až do siedmich posledných rán. Pri „zemetrasení“ nedeľného zákona zo Zjavenia jedenástej kapitoly prichádza tretie beda rýchlo a inšpirácia nás informuje, že nespravodlivý výnos z Izaiáša desať je týmto nedeľným zákonom. Verš sa začína vyhlásením „beda“ nad tými, ktorí vydávajú nespravodlivé výnosy.

Eating the manna was the first of three tests, the second was the “doubling” on the preparation day. And what were the preparing for? They were preparing for the Sabbath test, which is the third angel’s message.

Jedenie manny bolo prvou z troch skúšok, druhou bolo „zdvojenie“ v prípravný deň. A na čo sa pripravovali? Pripravovali sa na skúšku soboty, ktorá je posolstvom tretieho anjela.

That threefold miracle was also the first or alpha test of ten tests. God gave manna at the first step, then He gave a ‘double’ portion at the second step, but none at the third. The third test is different than the first two tests, for the third is the litmus test. Those three tests represent the alpha of a ten-step testing process that leads to the first Kadesh.

Tento trojitý zázrak bol zároveň prvou, čiže alfa skúškou z desiatich skúšok. Boh dal mannu pri prvom kroku, potom dal „dvojnásobnú“ porciu pri druhom kroku, ale nijakú pri treťom. Tretia skúška sa líši od prvých dvoch skúšok, lebo tretia je rozhodujúcou skúškou. Tieto tri skúšky predstavujú alfu desaťstupňového procesu skúšania, ktorý vedie k prvému Kádešu.

If you search the various theologians, you will find many lists of the ten tests that reach their conclusion at the first Kadesh. Almost all of them include the Red Sea as one of the ten tests, some include historical waymarks before the Red Sea during the plagues. They are all wrong.

Ak budete skúmať rôznych teológov, nájdete mnohé zoznamy desiatich skúšok, ktoré dospievajú k svojmu záveru pri prvom Kádeši. Takmer všetci z nich zahŕňajú Červené more ako jednu z desiatich skúšok; niektorí zahŕňajú historické medzníky pred Červeným morom počas rán. Všetci sa mýlia.

The first test is the manna. Paul identifies that the Red Sea crossing was baptism.

Prvou skúškou je manna. Pavol uvádza, že prechod cez Červené more bol krstom.

> Moreover, brethren, I would not that ye should be ignorant, how that all our fathers were under the cloud, and all passed through the sea; And were all baptized unto Moses in the cloud and in the sea. 1 Corinthians 10:1, 2.

> A nechcem, bratia, aby ste nevedeli, že všetci naši otcovia boli pod oblakom a všetci prešli cez more; a všetci boli pokrstení v Mojžiša v oblaku a v mori. 1 Korintským 10:1, 2.

Moses typifies Jesus, and Jesus’ baptism identifies a testing process, threefold in nature, beginning with and emphasizing the test of appetite. The cross was typified by the Passover in Egypt. When they came out on the other side of the Red Sea, Christ was resurrected as the first fruit offering. When He came out of the watery grave at the hands of John the Baptist, Christ (the first fruit offering) began a forty-day testing process. After He was resurrected as typified by His baptism, there were forty days that Christ interacted with the disciples’ face to face. The testing process begins after the Red Sea crossing, as certainly as Christ was driven by the Spirit into the wilderness as soon as He came out of the water.

Mojžiš je predobrazom Ježiša a Ježišov krst označuje skúšobný proces trojnásobnej povahy, ktorý sa začína skúškou chuti do jedla a kladie na ňu dôraz. Kríž bol predobrazený Paschou v Egypte. Keď vyšli na druhú stranu Červeného mora, Kristus bol vzkriesený ako obeť prvotín. Keď vyšiel z vodného hrobu rukou Jána Krstiteľa, Kristus (obeť prvotín) začal štyridsaťdňový skúšobný proces. Po tom, čo bol vzkriesený, ako to bolo predobrazené Jeho krstom, bolo štyridsať dní, počas ktorých Kristus tvárou v tvár prichádzal do styku s učeníkmi. Skúšobný proces sa začína po prechode cez Červené more, rovnako isto, ako bol Kristus vedený Duchom na púšť hneď, ako vyšiel z vody.

The first test for Christ was appetite, for the Bread of Heaven took up His anointed work right where Adam had fallen. The first test after the Red Sea is the threefold manna test typifying the threefold test upon the Bread of Heaven. Christ’s testing began after He came out of the water, so the ten tests must also begin ‘after’ they came out of the water. Christ was then confronted with a threefold test, set within the context of appetite, as typified by the threefold test of the manna that began after the Spirit had driven ancient Israel out of Egypt and into the wilderness.

Prvou skúškou pre Krista bol apetít, lebo Chlieb z neba sa ujal svojho pomazaného diela práve tam, kde Adam padol. Prvou skúškou po Červenom mori je trojitá skúška manny, predobrazenie trojitej skúšky Chleba z neba. Kristovo skúšanie sa začalo po tom, čo vyšiel z vody, a tak sa aj desať skúšok musí začať „po“ tom, čo vyšli z vody. Kristus bol potom postavený pred trojitú skúšku, zasadenú do kontextu apetítu, ako to predobrazovala trojitá skúška manny, ktorá sa začala po tom, čo Duch vyviedol staroveký Izrael z Egypta do púšte.

The other lists that conjecture about what rebellions are represented by the ten tests that culminate at Kadesh identify Aaron’s golden calf rebellion as one of those ten tests, but they are wrong.

Iné zoznamy, ktoré sa domnievajú, aké vzbury predstavuje desať skúšok vrcholiacich v Kádeši, zaraďujú Áronovu vzburu so zlatým teľaťom medzi týchto desať skúšok, no mýlia sa.

The provocation of the golden calf represents two tests. It is an essential element of the golden calf’s symbolism. The idolatry manifested when the people thought God would not see, was followed by the return of Moses. Then the people made a choice to remain idolaters in full view of God, as represented by Moses.

Provokácia zlatého teľaťa predstavuje dve skúšky. Je podstatnou súčasťou symboliky zlatého teľaťa. Po modloslužbe, ktorá sa prejavila, keď si ľud myslel, že Boh neuvidí, nasledoval Mojžišov návrat. Potom sa ľud rozhodol zostať modloslužobníkmi na očiach Boha, zastúpeného Mojžišom.

In the twofold escalating rebellion, we see a prophetic division in the tribes, when the tribe of Levi became exclusively assigned to the sanctuary work, for until that rebellion, the sanctuary work was to be accomplished by the firstborn of every tribe. No longer would that be the case. Now the faithful tribe of Levi would maintain the temple. “Division” or separation into ‘two’ is an element of the prophetic characteristic of the golden calf.

V tomto dvojitom stupňujúcom sa odboji vidíme prorocké rozdelenie medzi kmeňmi, keď bol kmeň Lévi výlučne určený na službu svätyne, lebo až do tej vzbury mala službu svätyne vykonávať prvorodená časť každého kmeňa. Tak to už viac nemalo byť. Teraz bude verný kmeň Lévi udržiavať chrám. „Rozdelenie“ alebo oddelenie na „dvoje“ je prvkom prorockej charakteristiky zlatého teľaťa.

Aaron’s rebellion typified the rebellion of Jeroboam, the first king of the northern kingdom of Israel. Jeroboam ‘doubles’ the golden calves, placing one in Bethel and one in Dan. Aaron and Jeroboam are representing parallel histories, which is the history of the formation of the image of the beast. The history of the image of the beast is fulfilled in two periods, divided by the Sunday law in the United States. The image of the beast is a symbol of the combination of church and state which is set up first in the United States, and then in the world.

Áronova vzbura predobrazovala vzburu Jeroboáma, prvého kráľa severného kráľovstva Izraela. Jeroboám „zdvojuje“ zlaté teľatá a jedno umiestňuje v Bételi a jedno v Dáne. Áron a Jeroboám predstavujú paralelné dejiny, čo je dejina utvárania obrazu šelmy. Dejiny obrazu šelmy sa napĺňajú v dvoch obdobiach, rozdelených nedeľným zákonom v Spojených štátoch. Obraz šelmy je symbolom spojenia cirkvi a štátu, ktoré sa najprv zriaďuje v Spojených štátoch a potom vo svete.

There is always a division associated with symbols of the image of the beast. With Aaron it was the separation of the Levites, with Jeroboam it was the separation of the twelve tribes into two southern and ten northern tribes.

So symbolmi obrazu šelmy je vždy spojené rozdelenie. Pri Áronovi to bolo oddelenie Léviovcov, pri Jeroboámovi to bolo rozdelenie dvanástich kmeňov na dva južné a desať severných kmeňov.

The symbol of that relationship of church and state is called “the image of the beast” by John in the book of Revelation. Aaron and Jeroboams’ golden calves were images of a beast, and the beast they were images of is Babylon, for the first kingdom of Bible prophecy is represented by a head of “gold” in Daniel chapter two. The image of the beast represents two tests, for the test is first brought upon the earth beast—the United States, then in chapter thirteen of Revelation the United States forces the world to set up an image to the beast. The first test is the USA, then the world.

Symbol tohto vzťahu medzi cirkvou a štátom nazýva Ján v knihe Zjavenie „obrazom šelmy“. Áronove a Jeroboamove zlaté teľatá boli obrazmi šelmy a šelmou, ktorej boli obrazmi, je Babylon, lebo prvé kráľovstvo biblického proroctva je v druhej kapitole Daniela predstavené hlavou zo „zlata“. Obraz šelmy predstavuje dve skúšky, lebo skúška je najprv privedená na zemskú šelmu — Spojené štáty, potom v trinástej kapitole Zjavenia Spojené štáty nútia svet, aby postavil obraz šelme. Prvou skúškou sú USA, potom svet.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> „Keď sa Amerika, krajina náboženskej slobody, spojí s pápežstvom v donucovaní svedomia a v nútení ľudí, aby uctievali falošný sabat, ľud každého národa na celej zemi bude vedený k tomu, aby nasledoval jej príklad.“ Testimonies, zväzok 6, 18.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> „Cudzie národy budú nasledovať príklad Spojených štátov. Hoci ona ide vpredu, predsa tá istá kríza doľahne na náš ľud vo všetkých častiach sveta.“ Testimonies, zväzok 6, 395.

The golden calf rebellion is twofold and marks two of the first nine tests which lead to the tenth and final test at the first Kadesh. When Aaron and Jeroboams’ rebellions are brought together “line upon line” you find Aaron, the high priest representing a church and Jeroboam, the king of Israel, representing the state. The two lines together are a symbol of a church state combination. Jeroboam’s two altars were set up in Bethel, (meaning church) and Dan (meaning judgment) and together representing the combination of church and state. With these points in place, we will begin to identify the ten tests.

Vzbura zlatého teľaťa je dvojitá a označuje dve z prvých deviatich skúšok, ktoré vedú k desiatej a záverečnej skúške pri prvom Kádeši. Keď sa Áronova a Jeroboámova vzbura spoja „riadok za riadkom“, nachádzame Árona, veľkňaza predstavujúceho cirkev, a Jeroboáma, izraelského kráľa, predstavujúceho štát. Tieto dve línie spolu sú symbolom spojenia cirkvi a štátu. Jeroboámove dva oltáre boli postavené v Bételi (čo znamená cirkev) a v Dáne (čo znamená súd), a spolu predstavujú spojenie cirkvi a štátu. Keď sú tieto body stanovené, začneme identifikovať desať skúšok.

The ten tests are set within the context of the Sabbath rest (Hebrews 3–4). They begin with the threefold miracle of the manna and its lesson upon the Sabbath and it ends at the tenth test, the first Kadesh. That first Kadesh is “the day of provocation in the Scriptures,” and Paul places the final rebellion in the context of the Sabbath test. The alpha test was the Sabbath, as symbolized by manna, and the tenth and omega test at the first Kadesh was also the Sabbath rest. Alpha and Omega always represents the end with the beginning.

Desať skúšok je zasadených do kontextu sobotného odpočinku (Hebrejom 3–4). Začínajú sa trojnásobným zázrakom many a jej poučením o sobote a končia pri desiatej skúške, pri prvom Kádeši. Tento prvý Kádeš je „dňom provokácie v Písmach“ a Pavol umiestňuje záverečnú vzburu do kontextu skúšky soboty. Alfa skúškou bola sobota, ako ju symbolizovala mana, a desiata, omega skúška pri prvom Kádeši bola takisto sobotným odpočinkom. Alfa a Omega vždy predstavuje koniec so začiatkom.

> Wherefore (as the Holy Ghost saith, Today if ye will hear his voice, Harden not your hearts, as in the provocation, in the day of temptation in the wilderness: When your fathers tempted me, proved me, and saw my works forty years. Wherefore I was grieved with that generation, and said, They do alway err in their heart; and they have not known my ways. So I sware in my wrath, They shall not enter into my rest.)

> Preto, ako hovorí Duch Svätý: Dnes, ak počujete jeho hlas, nezatvrdzujte svoje srdcia ako pri vzbure, v deň skúšky na púšti, kde ma pokúšali vaši otcovia, skúšali ma, hoci videli moje skutky štyridsať rokov. Preto som sa rozhneval na toto pokolenie a povedal som: Vždy blúdia srdcom a nepoznali moje cesty. A tak som prisahal vo svojom hneve: Nevojdú do môjho odpočinku.

> Take heed, brethren, lest there be in any of you an evil heart of unbelief, in departing from the living God. But exhort one another daily, while it is called Today; lest any of you be hardened through the deceitfulness of sin. For we are made partakers of Christ, if we hold the beginning of our confidence stedfast unto the end;

> Dávajte si pozor, bratia, aby nebolo v niekom z vás zlé srdce nevery, ktoré by odpadlo od živého Boha. Ale napomínajte sa navzájom každý deň, dokiaľ sa hovorí Dnes, aby niekto z vás nezatvrdol zvodom hriechu. Lebo stali sme sa účastnými Krista, ak len počiatok svojej dôvery pevne zachováme až do konca;

> While it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts, as in the provocation. For some, when they had heard, did provoke: howbeit not all that came out of Egypt by Moses. But with whom was he grieved forty years? was it not with them that had sinned, whose carcases fell in the wilderness? And to whom sware he that they should not enter into his rest, but to them that believed not? So we see that they could not enter in because of unbelief.

> Pokiaľ sa hovorí: Dnes, ak počujete jeho hlas, nezatvrdzujte svoje srdcia ako pri vzbure. Lebo niektorí, keď ho počuli, sa vzbúrili; avšak nie všetci, ktorí vyšli z Egypta prostredníctvom Mojžiša. Ale na koho sa hneval štyridsať rokov? Či nie na tých, čo zhrešili a ktorých telá padli na púšti? A komu prisahal, že nevojdú do jeho odpočinku, ak nie tým, ktorí neuverili? Tak teda vidíme, že nemohli vojsť pre neveru.

> Let us therefore fear, lest, a promise being left us of entering into his rest, any of you should seem to come short of it. For unto us was the gospel preached, as well as unto them: but the word preached did not profit them, not being mixed with faith in them that heard it.

> Bojme sa teda, aby azda, keď nám ešte zostáva prisľúbenie vojsť do jeho odpočinku, sa neukázalo, že niektorý z vás zaostal. Veď aj nám bolo zvestované evanjelium tak ako im; ale im neosožilo slovo, ktoré počuli, pretože sa nespojilo s vierou v tých, čo ho počuli.

> For we which have believed do enter into rest, as he said, As I have sworn in my wrath, if they shall enter into my rest: although the works were finished from the foundation of the world. For he spake in a certain place of the seventh day on this wise, And God did rest the seventh day from all his works. And in this place again, If they shall enter into my rest.

> Lebo my, ktorí sme uverili, vchádzame do odpočinku, ako povedal: Ako som prisahal vo svojom hneve: Nevojdú do môjho odpočinku; hoci diela boli dokonané od založenia sveta. Lebo na istom mieste povedal o siedmom dni takto: A Boh odpočíval siedmy deň od všetkých svojich diel. A na tomto mieste zasa: Nevojdú do môjho odpočinku.

> Seeing therefore it remaineth that some must enter therein, and they to whom it was first preached entered not in because of unbelief: Again, he limiteth a certain day, saying in David, Today, after so long a time; as it is said, Today if ye will hear his voice, harden not your hearts.

> Keď teda ostáva, aby niektorí vošli doň, a tí, ktorým bolo najprv zvestované, nevošli pre neveru, opäť určuje istý deň, keď po takom dlhom čase hovorí v Dávidovi: Dnes, ako je povedané: Dnes, ak počujete jeho hlas, nezatvrdzujte svoje srdcia.

> For if Jesus had given them rest, then would he not afterward have spoken of another day.

> Lebo keby im bol Ježiš dal odpočinok, nehovoril by potom o inom dni.

> There remaineth therefore a rest to the people of God. For he that is entered into his rest, he also hath ceased from his own works, as God did from his. Let us labour therefore to enter into that rest, lest any man fall after the same example of unbelief. Hebrews 3:8–4:11.

> A tak teda zostáva odpočinok Božiemu ľudu. Lebo ten, kto vošiel do jeho odpočinku, aj sám odpočinul od svojich diel, ako Boh od svojich. Usilujme sa teda vojsť do toho odpočinku, aby niekto nepadol podľa toho istého príkladu nevery. Hebrejom 3:8–4:11.

At “the day of provocation” the message of Joshua and Caleb was rejected. The passage is based upon a class who will not enter in, because of unbelief in a message they have heard. The message is represented by “rest.”

V „deň provokácie“ bolo posolstvo Jozuu a Káleba odmietnuté. Tento úryvok sa vzťahuje na triedu tých, ktorí nevojdú dnu pre neveru v posolstvo, ktoré počuli. Posolstvo je znázornené ako „odpočinok“.

> “Those who are unwilling to give the Lord faithful, earnest, loving service will not find spiritual rest in this life nor in the life to come. ‘There remaineth therefore a rest to the people of God. . . . Let us labor therefore to enter into that rest, lest any man fail after the same example of unbelief.’ The rest here spoken of is the rest of grace, obtained by following the prescription. ‘Labor diligently.’” Pacific Union Recorder, November 7, 1901.

> „Tí, ktorí nie sú ochotní preukazovať Pánovi vernú, horlivú a láskyplnú službu, nenájdu duchovný odpočinok ani v tomto živote, ani v živote budúcom. ‚A tak ostáva odpočinok ľudu Božiemu.... Usilujme sa teda vojsť do toho odpočinku, aby nikto nepadol podľa toho istého príkladu nevery.‘ Odpočinok, o ktorom sa tu hovorí, je odpočinok milosti, získaný nasledovaním predpísaného postupu. ‚Usilovne pracujte.‘“ Pacific Union Recorder, November 7, 1901.

The “rest” is a message represented by the message of Joshua and Caleb. Paul employs the truths associated with the seventh-day Sabbath as a symbol of the message of “rest” that was rejected by those who were destined to die in the wilderness.

„Odpočinok“ je posolstvo predstavené posolstvom Jozuu a Káleba. Pavol používa pravdy spojené so sobotou siedmeho dňa ako symbol posolstva „odpočinku“, ktoré bolo odmietnuté tými, ktorým bolo určené zomrieť na púšti.

The expression, “Today if ye will hear his voice” is the same as the book of Revelation’s emphasis upon any man who hears the voice of the Spirit, which is to hear the message of the Spirit, which is the message of the latter rain, which is the message of the “rest.” At Kadesh that voice sounded and the rebels selected a new leader to return them to Egypt. The history of this provocation is addressed in Psalm 95 and by Paul in Hebrews. The history identifies the failure of ancient Israel at their tenth test. The alpha test of the ten tests began with the threefold miracle of the manna representing the three angels’ messages, the Law of God, the Sabbath rest, the Bread of Heaven, obedience and judgment—and the last of the ten tests was the test of the “rest.” The “rest” of grace as Sister White states, is the symbol of the latter rain. Kadesh is a symbol of the test of either accepting or rejecting the message of the latter rain that is presented “line upon line.”

Výraz „Dnes, ak počujete jeho hlas“ je totožný s dôrazom knihy Zjavenia na každého človeka, ktorý počuje hlas Ducha, čo znamená počuť posolstvo Ducha, ktoré je posolstvom neskorého dažďa, ktoré je posolstvom „odpočinku“. V Kádeši zaznel tento hlas a buriči si zvolili nového vodcu, aby ich viedol späť do Egypta. Dejiny tohto popúdenia sú predmetom žalmu 95 a Pavlovho výkladu v Liste Hebrejom. Tieto dejiny odhaľujú zlyhanie starovekého Izraela pri ich desiatej skúške. Alfa-skúška z desiatich skúšok sa začala trojitým zázrakom manny, predstavujúcim posolstvá troch anjelov, Boží zákon, sobotný odpočinok, Chlieb z neba, poslušnosť a súd — a poslednou z týchto desiatich skúšok bola skúška „odpočinku“. „Odpočinok“ milosti, ako uvádza sestra Whiteová, je symbolom neskorého dažďa. Kádeš je symbolom skúšky, či prijať alebo odmietnuť posolstvo neskorého dažďa, ktoré je predkladané „riadok za riadkom“.

Line upon line the “rest” is the outpouring of the Holy Spirit represented as the latter rain. The “rest” is also the seventh-day Sabbath, the very seal that is placed upon the faithful during the latter rain period. The “rest” is the grace that represents the power imparted to the one hundred and forty-four thousand when their sins are forever blotted out. That grace is not alone the power that is imparted representing sanctification, but is also the grace that provides justification when Christ’s blood is used to remove the sins of the repentant soul. The “rest” of grace is the message of the righteousness of Christ, a righteousness that provides the grace (power) to live without sinning, and the grace that transforms a Laodicean unto a Philadelphian. Once transformed by the grace of justification, the former Laodicean, as a Philadelphian, through the power of grace, walks upon the sanctified pathway that leads to glorification. The “rest” is the message of the third angel, as represented as “justification by faith in verity.” This being the case, Kadesh pointed to 1888.

Riadok za riadkom je „odpočinok“ vyliatie Ducha Svätého, znázornené ako neskorý dážď. „Odpočinok“ je tiež sobota siedmeho dňa, tá vlastná pečať, ktorá je kladená na verných počas obdobia neskorého dažďa. „Odpočinok“ je milosť, ktorá predstavuje moc udeľovanú sto štyridsiatim štyrom tisícom, keď sú ich hriechy navždy vymazané. Táto milosť nie je iba mocou, ktorá je udeľovaná a predstavuje posvätenie, ale je aj milosťou, ktorá poskytuje ospravedlnenie, keď je Kristova krv použitá na odstránenie hriechov kajúcnej duše. „Odpočinok“ milosti je posolstvo Kristovej spravodlivosti, spravodlivosti, ktorá poskytuje milosť (moc) žiť bez páchania hriechu, a milosť, ktorá premieňa Laodicejského na Filadelfského. Keď je bývalý Laodicejský raz premenený milosťou ospravedlnenia, ako Filadelfský kráča mocou milosti po posvätenej ceste, ktorá vedie k osláveniu. „Odpočinok“ je posolstvo tretieho anjela, predstavené ako „ospravedlnenie vierou v pravde“. Keďže je to tak, Kádeš poukazoval na rok 1888.

The first Kadesh identifies the message of “rest” that is the “gospel” message. The everlasting gospel is ‘the work of Christ in introducing a threefold testing process which develops and then manifests two classes of worshippers.’ The message of the everlasting gospel of “rest” at the first Kadesh represents the threefold message of the everlasting gospel that is governed by the threefold work of the Holy Spirit who convicts of sin, righteousness and judgment. Those three steps are the identical three testing steps in the test of the manna!

Prvý Kádeš označuje posolstvo „odpočinku“, ktoré je posolstvom „evanjelia“. Večné evanjelium je „dielo Krista pri zavádzaní trojnásobného procesu skúšky, ktorý rozvíja a následne zjavuje dve triedy uctievačov“. Posolstvo večného evanjelia o „odpočinku“ pri prvom Kádeši predstavuje trojnásobné posolstvo večného evanjelia, ktoré je riadené trojnásobným dielom Ducha Svätého, ktorý usvedčuje o hriechu, spravodlivosti a súde. Tieto tri kroky sú totožnými tromi krokmi skúšky v skúške manny!

The ten tests begin with a threefold testing process, emphasizing the Law of God, the Sabbath and mankind’s responsibility to eat and digest God’s message. The first of the ten tests was threefold as was the tenth. The first test employs the manna, as a symbol of the Bread of Heaven exalting the seventh-day Sabbath. The last test employs “rest,” as the symbol of the final testing process of the latter rain which culminates at the Sunday law, where those who represent the Bread of Heaven are lifted up as an ensign of the Sabbath.

Desať skúšok sa začína trojitým procesom skúšania, ktorý zdôrazňuje Boží zákon, sobotu a zodpovednosť ľudstva jesť a stráviť Božie posolstvo. Prvá z desiatich skúšok bola trojitá, tak ako aj desiata. Prvá skúška používa mannu ako symbol Chleba z neba, ktorý vyvyšuje sobotu siedmeho dňa. Posledná skúška používa „odpočinok“ ako symbol záverečného procesu skúšania neskorého dažďa, ktorý vrcholí pri nedeľnom zákone, kde tí, ktorí predstavujú Chlieb z neba, sú pozdvihnutí ako zástava soboty.

The beginning of the ten tests as with the ending of the ten tests emphasize the Sabbath, and the gospel message associated with the Sabbath, which is the everlasting gospel of the third angel. The first Kadesh is the omega of the ten tests, so the alpha of the ten tests must possess the same characteristics. Kadesh represented 1863, when the Lord had desired to finish His work and take His people home, but the entrance into the Promised Land was delayed.

Začiatok desiatich skúšok rovnako ako koniec desiatich skúšok zdôrazňuje sobotu a posolstvo evanjelia spojené so sobotou, ktorým je večné evanjelium tretieho anjela. Prvý Kádeš je omegou desiatich skúšok, a preto alfa desiatich skúšok musí mať tie isté charakteristiky. Kádeš predstavoval rok 1863, keď si Pán želal dokončiť svoje dielo a vziať svoj ľud domov, no vstup do zasľúbenej krajiny bol odložený.

> “By reading the following scriptures we shall see how God regarded ancient Israel:

> „Čítaním nasledujúcich textov Písma uvidíme, ako Boh hľadel na staroveký Izrael:“

> “‘For the Lord hath chosen Jacob unto Himself, and Israel for His peculiar treasure.’ Psalm 135:4.

> „Lebo Hospodin si vyvolil Jákoba pre seba a Izraela za svoje vzácne vlastníctvo.“ Žalm 135,4.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God, and the Lord hath chosen thee to be a peculiar people unto Himself, above all the nations that are upon the earth.’ Deuteronomy 14:2.

> „Lebo ty si svätý ľud Hospodinovi, svojmu Bohu, a Hospodin si ťa vyvolil, aby si mu bol zvláštnym ľudom nad všetky národy, ktoré sú na zemi.“ Deuteronomium 14,2.

> “‘For thou art an holy people unto the Lord thy God: the Lord thy God hath chosen thee to be a special people unto Himself, above all people that are upon the face of the earth. The Lord did not set His love upon you, nor choose you, because ye were more in number than any people; for ye were the fewest of all people.’ Deuteronomy 7:6, 7.

> „Lebo ty si svätý ľud Hospodinovi, svojmu Bohu; Hospodin, tvoj Boh, si ťa vyvolil, aby si Mu bol osobitným ľudom nad všetky národy, ktoré sú na povrchu zeme. Hospodin si vás nezamiloval ani vás nevyvolil preto, že by ste boli početnejší než ktorýkoľvek iný národ, lebo ste boli najmenší zo všetkých národov.“ 5. Mojžišova 7, 6. 7.

> “‘For wherein shall it be known here that I and Thy people have found grace in Thy sight? is it not in that Thou goest with us? so shall we be separated, I and Thy people, from all the people that are upon the face of the earth.’ Exodus 33:16.

> „Lebo podľa čoho sa tu pozná, že som ja i Tvoj ľud našiel milosť v Tvojich očiach? Či nie podľa toho, že ideš s nami? Tak budeme oddelení, ja i Tvoj ľud, od všetkého ľudu, ktorý je na povrchu zeme.“ Exodus 33:16.

> “How frequently ancient Israel rebelled, and how often they were visited with judgments, and thousands slain, because they would not heed the commands of God who had chosen them! The Israel of God in these last days are in constant danger of mingling with the world and losing all signs of being the chosen people of God. Read again Titus 2:13–15. We are here brought down to the last days, when God is purifying unto Himself a peculiar people. Shall we provoke Him as did ancient Israel? Shall we bring His wrath upon us by departing from Him and mingling with the world, and following the abominations of the nations around us?” Testimonies, volume 1, 282, 283.

> „Ako často sa staroveký Izrael búril a ako často naň prichádzali súdy a tisíce boli pobité, pretože nechceli dbať na príkazy Boha, ktorý si ich vyvolil! Boží Izrael je v týchto posledných dňoch v neustálom nebezpečenstve miešať sa so svetom a stratiť všetky znaky toho, že je vyvoleným Božím ľudom. Znova si prečítajte Titus 2:13–15. Tu sme privedení k posledným dňom, keď si Boh očisťuje zvláštny ľud pre seba. Budeme Ho popudzovať, ako to robil staroveký Izrael? Privedieme na seba Jeho hnev tým, že sa od Neho odvrátime, budeme sa miešať so svetom a nasledovať ohavnosti národov okolo nás?“ Testimonies, zväzok 1, 282, 283.

Sister White asks, “Shall we provoke Him as did ancient Israel?” We provoke him by mingling with the world, which is symbolized by Egypt, the very place that the rebels at Kadesh sought a leader to lead them back to. In 1863 the desire to return to Egypt and the selection of a new leader is represented by inspiration as desiring to be associated with the world.

Sestra Whiteová sa pýta: „Či Ho budeme popudzovať, ako to robil staroveký Izrael?“ Popudzujeme Ho tým, že sa miešame so svetom, ktorý je symbolizovaný Egyptom, práve tým miestom, kam si buriči pri Kádeši chceli zvoliť vodcu, aby ich zaviedol späť. V roku 1863 je túžba vrátiť sa do Egypta a zvolenie nového vodcu podľa inšpirácie predstavené ako túžba byť v spojení so svetom.

The passage we are now considering was preceded by Sister White’s commentary of ancient Israel not entering into the rest. In the context of their continuous rebellion, she set forth the verses identifying how God wished to relate to His bride, but His bride refused. The following passage leads into what we just read.

Úseku, ktorý teraz zvažujeme, predchádzal komentár sestry Whiteovej o tom, že staroveký Izrael nevošiel do odpočinku. V kontexte ich neustálej vzbury uviedla verše, ktoré ukazujú, akým spôsobom si Boh želal nadviazať vzťah so svojou nevestou, no Jeho nevesta to odmietla. Nasledujúci úsek uvádza to, čo sme práve čítali.

In the passage she records, “God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.” In 1863, Laodicean Millerite Adventism formed an alliance with the government of the United States to help in their efforts to prevent their young men from being drafted into the deadliest war in American history.

V zaznamenanej pasáži uvádza: „Boh vyžadoval od svojho ľudu, aby dôveroval jedine Jemu. Neželal si, aby prijímal pomoc od tých, ktorí Mu neslúžili.“ V roku 1863 laodicejský milleritický adventizmus uzavrel spojenectvo s vládou Spojených štátov, aby mu pomohla v jeho úsilí zabrániť tomu, aby boli jeho mladí muži odvedení do najsmrteľnejšej vojny v amerických dejinách.

> “We here read the warnings which God gave to ancient Israel. It was not His good pleasure that they should wander so long in the wilderness; He would have brought them immediately to the Promised Land had they submitted and loved to be led by Him; but because they so often grieved Him in the desert, He sware in His wrath that they should not enter into His rest, save two who wholly followed Him. God required His people to trust in Him alone. He did not wish them to receive help from those who did not serve Him.

> „Tu čítame varovania, ktoré Boh dal starovekému Izraelu. Nebolo Jeho dobrou vôľou, aby tak dlho blúdili po púšti; bol by ich ihneď priviedol do Zasľúbenej krajiny, keby sa boli podriadili a s láskou sa dali viesť Ním; ale pretože Ho na púšti tak často zarmucovali, prisahal vo svojom hneve, že nevojdú do Jeho odpočinku, okrem dvoch, ktorí Ho celkom nasledovali. Boh žiadal od svojho ľudu, aby dôveroval jedine Jemu. Neželal si, aby prijímali pomoc od tých, ktorí Mu neslúžili.״

> “Please read Ezra 4:1–5: ‘Now when the adversaries of Judah and Benjamin heard that the children of the captivity builded the temple unto the Lord God of Israel; then they came to Zerubbabel, and to the chief of the fathers, and said unto them, Let us build with you: for we seek your God, as ye do; and we do sacrifice unto Him since the days of Esarhaddon king of Assur, which brought us up hither. But Zerubbabel, and Jeshua, and the rest of the chief of the fathers of Israel, said unto them, Ye have nothing to do with us to build an house unto our God; but we ourselves together will build unto the Lord God of Israel, as King Cyrus the king of Persia hath commanded us. Then the people of the land weakened the hands of the people of Judah, and troubled them in building, and hired counselors against them, to frustrate their purpose.’

> „Prosím, prečítajte si Ezdráš 4,1–5: ‚Keď protivníci Júdu a Benjamína počuli, že synovia zajatia stavajú chrám Hospodinovi, Bohu Izraela, prišli k Zerubbábelovi a k náčelníkom otcovských rodov a povedali im: Nech staviame s vami, lebo hľadáme vášho Boha tak ako vy a obetujeme Mu od dní asýrskeho kráľa Esarchaddona, ktorý nás vyviedol sem. Ale Zerubbábel, Ješua a ostatní náčelníci otcovských rodov Izraela im povedali: Nemáte s nami nič spoločné pri stavaní domu nášmu Bohu; my sami budeme spolu stavať Hospodinovi, Bohu Izraela, ako nám prikázal perzský kráľ Kýros. Vtedy ľud krajiny oslaboval ruky judského ľudu a znepokojoval ich pri stavaní a najímal proti nim radcov, aby zmarili ich úmysel.‘“

> “Ezra 8:21–23: ‘Then I proclaimed a fast there, at the river of Ahava, that we might afflict ourselves before our God, to seek of Him a right way for us, and for our little ones, and for all our substance. For I was ashamed to require of the king a band of soldiers and horsemen to help us against the enemy in the way: because we had spoken unto the king, saying, The hand of our God is upon all them for good that seek Him; but His power and His wrath is against all them that forsake Him. So we fasted and besought our God for this: and He was entreated of us.’

> „Ezdráš 8:21–23: ‚Potom som tam pri rieke Ahave vyhlásil pôst, aby sme sa pokorili pred svojím Bohom a vyprosili si od Neho správnu cestu pre nás, pre naše deti i pre všetok náš majetok. Lebo hanbil som sa žiadať od kráľa oddiel vojakov a jazdcov, aby nám na ceste pomohli proti nepriateľovi; pretože sme hovorili kráľovi: Ruka nášho Boha je na dobro nad všetkými, ktorí Ho hľadajú, ale Jeho moc a Jeho hnev sú proti všetkým, ktorí Ho opúšťajú. Tak sme sa postili a prosili svojho Boha o toto; a On vypočul našu prosbu.‘“

> “The prophet and these fathers did not regard the people of the land as worshipers of the true God, and though these professed friendship and wished to help them, they dared not unite with them in anything relating to His worship. When going up to Jerusalem to build the temple of God and to restore His worship, they would not ask help of the king to assist them in the way, but by fasting and prayer sought the Lord for help. They believed that God would defend and prosper His servants in their efforts to serve Him. The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.

> „Prorok a títo otcovia nepokladali ľud krajiny za ctiteľov pravého Boha, a hoci sa títo hlásili k priateľstvu a želali si im pomáhať, neodvážili sa s nimi spojiť v ničom, čo sa týkalo Jeho uctievania. Keď vystupovali do Jeruzalema, aby stavali Boží chrám a obnovili Jeho bohoslužbu, nežiadali kráľa o pomoc na ceste, ale pôstom a modlitbou hľadali pomoc u Hospodina. Verili, že Boh bude chrániť a dá svojim služobníkom zdar v ich úsilí slúžiť Mu. Stvoriteľ všetkých vecí nepotrebuje pomoc svojich nepriateľov na ustanovenie svojho uctievania. Nepožaduje obeť bezbožnosti ani neprijíma obete tých, ktorí majú iných bohov pred Hospodinom.“

> “We often hear the remark: ‘You are too exclusive.’ As a people we would make any sacrifice to save souls, or lead them to the truth. But to unite with them, to love the things that they love, and have friendship with the world, we dare not, for we should then be at enmity with God.” Testimonies, volume 1, 281, 282.

> „Často počúvame poznámku: ‚Ste príliš výluční.‘ Ako ľud by sme priniesli akúkoľvek obeť, aby sme zachránili duše alebo ich priviedli k pravde. Ale zjednotiť sa s nimi, milovať veci, ktoré milujú oni, a mať priateľstvo so svetom, to si nesmieme dovoliť, lebo by sme sa tým dostali do nepriateľstva s Bohom.“ Testimonies, zväzok 1, 281, 282.

Sister White states, in conjunction with her commentary of the rebellion of Kadesh, “The Creator of all things needs not the help of His enemies to establish His worship. He asks not the sacrifice of wickedness, nor accepts the offerings of those who have other gods before the Lord.” In 1863, the movement of Laodicean Millerite Adventism became a church and formed an alliance with the power that would enforce Sunday worship upon the nation and thereafter the world.

Sestra Whiteová v súvislosti so svojím výkladom vzbury pri Kádeši uvádza: „Stvoriteľ všetkých vecí nepotrebuje pomoc svojich nepriateľov na ustanovenie svojej bohoslužby. Nežiada si obeť bezbožnosti ani neprijíma obete tých, ktorí majú iných bohov pred Hospodinom.“ V roku 1863 sa hnutie laodicejského milleritického adventizmu stalo cirkvou a vytvorilo spojenectvo s mocou, ktorá mala národu a následne aj svetu nanútiť zachovávanie nedele.

In the next article, we will continue our considerations of the prophetic lines that contribute to 1863, which is the capstone of the prophetic period of 1844 unto 1863.

V nasledujúcom článku budeme pokračovať v našich úvahách o prorockých líniách, ktoré vedú k roku 1863, ktorý je vrcholným kameňom prorockého obdobia od roku 1844 do roku 1863.

> The thing that hath been, it is that which shall be; and that which is done is that which shall be done: and there is no new thing under the sun. Is there any thing whereof it may be said, See, this is new? it hath been already of old time, which was before us. I know that, whatsoever God doeth, it shall be for ever: nothing can be put to it, nor any thing taken from it: and God doeth it, that men should fear before him. That which hath been is now; and that which is to be hath already been; and God requireth that which is past. Ecclesiastes 1:9, 10; 3:14, 15.

> To, čo bolo, je to, čo bude; a čo sa dialo, je to, čo sa bude diať; a niet nič nového pod slnkom. Je niečo, o čom by sa mohlo povedať: Pozri, toto je nové? Už to bolo v dávnych časoch, ktoré boli pred nami. Viem, že čokoľvek Boh činí, trvá naveky; nemožno k tomu nič pridať ani z toho nič ubrať; a Boh to činí, aby sa ľudia báli pred jeho tvárou. To, čo bolo, je teraz; a to, čo má byť, už bolo; a Boh žiada späť to, čo sa pominulo. Kazateľ 1:9, 10; 3:14, 15.

Back to Articles