Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Twelve

Den dolda historien om vers fyrtio – nummer tolv

Number Twelve

Talet tolv

Author

Jeff Pippenger

Published

May 23, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

It is commonly claimed that if five people saw the same car accident, the five witnesses would identify five different versions of the same wreck, though today, in the time period where the Holy Spirit is being withdrawn from mankind, those witnesses would no doubt include those who would invent and lie about what they saw in order to uphold their personal world-view, while believing they were being virtuous for doing so. In the hidden history there are several various lines of prophetic truth, which represents different witnesses of the same events. With God’s Word there is no falsehood, though there is often flawed human interpretation of those events, but the biblical witnesses of this history, rightly divided, all agree with one another.

Det hävdas ofta att om fem personer såg samma bilolycka, skulle de fem vittnena återge fem olika versioner av samma olycka, även om dessa vittnen i dag, i den tidsperiod då den Helige Ande dras tillbaka från mänskligheten, utan tvivel också skulle inbegripa dem som skulle hitta på och ljuga om vad de såg för att upprätthålla sin personliga världsbild, samtidigt som de trodde att de handlade dygdigt genom att göra så. I den fördolda historien finns flera skilda linjer av profetisk sanning, vilka utgör olika vittnesbörd om samma händelser. I Guds Ord finns ingen osanning, även om det ofta förekommer bristfällig mänsklig tolkning av dessa händelser, men de bibliska vittnesbörden om denna historia, rätteligen delade, samstämmer alla med varandra.

Peter is a symbol of the one hundred and forty-four thousand in this history, and his testimony represents a progressive history from the disappointment of July 18, 2020, to the awakening of December 31, 2023, then as one involved in the first test of the external vision, then the second test of the internal vision to be followed by the litmus test of the fireballs of Nashville, unto the lifting up of the ensign to the Gentiles.

Petrus är i denna historia en symbol för de etthundrafyrtiofyra tusen, och hans vittnesbörd representerar en progressiv historia från besvikelsen den 18 juli 2020 till uppvaknandet den 31 december 2023, därefter såsom en som är delaktig i det första provet av den yttre synen, sedan det andra provet av den inre synen, vilket skall följas av lackmustestet med Nashvilles eldbollar, ända till uppresandet av baneret för hedningarna.

Donald Trump is in that hidden history as the one who stirs up all the globalists consisting of the world globalists, the Democratic party and the RINO’s of the Republican party. He fulfills the prophetic characteristics associated with the image of the beast, being resurrected from political death as the eighth that is of the seven. He is located throughout the hidden history, destined to be ruling when “active despotism” is enforced first upon the United States and thereafter the world. Apostate Protestantism, as Trump’s counterpart in the two horns of the earth beast is there in the history of the Maccabees. The various manifestations of the dragon power in the United Nations and Russia bear witness in the history. The papacy, as the robbers of thy people, is there to tie everything together and establish the vision.

Donald Trump finns i denna dolda historia som den som hetsar upp alla globalister, bestående av världens globalister, Demokratiska partiet och RINO:erna inom Republikanska partiet. Han uppfyller de profetiska kännetecken som är förbundna med vilddjurets bild, då han återuppstår från politisk död som den åttonde, vilken är av de sju. Han återfinns genom hela den dolda historien, förutbestämd att härska när ”aktiv despotism” först genomdrivs över Förenta staterna och därefter över världen. Den avfallna protestantismen, som Trumps motpart i jordvilddjurets två horn, finns där i Mackabéernas historia. Drakmaktens olika manifestationer i Förenta nationerna och Ryssland bär vittnesbörd i historien. Påvedömet, såsom ditt folks rövare, finns där för att binda samman allting och stadfästa synen.

Peter is you, dear reader. Peter is a candidate to be among the ensign of the one hundred and forty-four thousand. Peter is standing in the middle, the midpoint of several prophetic lines, by faith entering into the Most Holy Place and receiving the transformation that is accomplished by the vision of Christ. Peter is on the Mount of Transfiguration, where he is to be transformed into the image of Christ, while the United States is forming the image of the beast.

Petrus är du, käre läsare. Petrus är en kandidat att vara bland fanan för de etthundrafyrtiofyra tusen. Petrus står i mitten, mittpunkten av flera profetiska linjer, och träder genom tro in i det allra heligaste samt tar emot den förvandling som fullbordas genom åsynen av Kristus. Petrus befinner sig på Förklaringsberget, där han skall förvandlas till Kristi avbild, medan Förenta staterna formar vilddjurets bild.

> “Brethren, we must have less of self and more of God. He claims the energies of the Church; but to a great extent the ability of our people is absorbed by unworthy objects. Too much time is devoted to petty ideas and claims. God wants us to come up into the mount, more directly into his presence. We are coming into a crisis, which, more than any previous time since the world began, will demand the entire consecration of every one that has named the name of Christ. God’s work demands all there is of us. But our people will never make this consecration until their hearts are changed. They need conversion as much as did Peter. When they have been thus quickened, Christ can say to them, ‘Strengthen thy brethren,’ ‘Feed my sheep,’ ‘Feed my lambs.’

> ”Bröder, vi måste ha mindre av jaget och mer av Gud. Han gör anspråk på församlingens krafter; men i stor utsträckning upptas vårt folks förmåga av ovärdiga ting. Alltför mycket tid ägnas åt småaktiga idéer och anspråk. Gud vill att vi skall stiga upp på berget, mer direkt in i hans närvaro. Vi går en kris till mötes, som, mer än någon tidigare tid sedan världen blev till, kommer att kräva fullständig helgelse av var och en som har nämnt Kristi namn. Guds verk kräver allt som finns av oss. Men vårt folk kommer aldrig att göra denna helgelse förrän deras hjärtan blir förvandlade. De behöver omvändelse lika mycket som Petrus gjorde. När de sålunda har blivit levandegjorda, kan Kristus säga till dem: ’Styrk dina bröder’, ’Föd mina får’, ’Föd mina lamm’. ”

> “When divine power is combined with human effort, the work will spread like fire in the stubble. God will employ agencies whose origin man will be unable to discern; angels will do a work which men might have had the blessing of accomplishing, had they not neglected to answer the claims of God. The work is now presented to man. Will he take it? There are at the present time many doors unbolted and thrown open to the workers. Will they enter these doors? Who is ready at the bidding of the Master to say, ‘Here am I, Lord, send me’? The Macedonian cry comes to us in pitiful appeals from all parts of the world, ‘Come over and help us.’” Review and Herald, December 15, 1885.

> ”När gudomlig kraft förenas med mänsklig ansträngning, kommer verket att sprida sig som eld i stubben. Gud kommer att använda redskap vilkas ursprung människan inte skall kunna urskilja; änglar kommer att utföra ett verk som människor kunde ha haft välsignelsen att fullborda, om de inte hade försummat att besvara Guds anspråk. Verket läggs nu fram för människan. Vill hon ta emot det? För närvarande står många dörrar olåsta och vidöppna för arbetarna. Skall de gå in genom dessa dörrar? Vem är redo att på Mästarens kallelse säga: ’Här är jag, Herre, sänd mig’? Det makedoniska ropet når oss i gripande vädjanden från alla delar av världen: ’Kom över och hjälp oss.’” Review and Herald, 15 december 1885.

We are to come to the mount and be converted as was Peter, and when we do, we shall be purified, as was Isaiah. The purification is represented as being fulfilled when Divine power is combined with human effort. The Macedonian call occurs in the hidden history of verse forty.

Vi skall komma till berget och omvändas såsom Petrus, och när vi gör det, skall vi renas såsom Jesaja. Reningen framställs som fullbordad när gudomlig kraft förenas med mänsklig ansträngning. Den makedoniska kallelsen förekommer i den dolda historien i vers fyrtio.

> “The time has come for decided efforts to be made in our cities. Read Luke 21. This is the message for this time, and it is written to this generation of the end. We must let nothing interpose between us and the work God has given us to do. Special efforts must be made to bring the truth before those in the cities.

> Tiden har kommit då beslutsamma ansträngningar måste göras i våra städer. Läs Lukas 21. Detta är budskapet för denna tid, och det är skrivet till denna ändens generation. Vi får inte låta någonting komma emellan oss och det verk Gud har gett oss att utföra. Särskilda ansträngningar måste göras för att föra fram sanningen för dem som bor i städerna.

> “Let no time be lost in picking others to pieces. All contention is to cease. We are to love as brethren. Let us go up into the mount with God, that we may come back with the reflection of the glory of God upon us. The only place we can obtain it is in the mount with God. There is a work to be done in studying the Word of the Lord as revealed in His law. There has been much casual reading, but how much real study? Christ lived among men and preached the very precepts of that law in the world.

> ”Låt ingen tid gå förlorad på att plocka sönder andra. All stridighet skall upphöra. Vi skall älska såsom bröder. Låt oss gå upp på berget med Gud, så att vi kan återvända med återskenet av Guds härlighet över oss. Den enda plats där vi kan få detta är på berget med Gud. Det finns ett verk att utföra i studiet av Herrens ord såsom det uppenbaras i hans lag. Det har förekommit mycket flyktig läsning, men hur mycket verkligt studium? Kristus levde bland människor och predikade just den lagens föreskrifter i världen.

> “The work will soon be cut short in righteousness. We must become more persistent and more devout in our efforts to carry it forward to completion. The time has come that we must not only be active, but we must concentrate that activity so as to make it tell. If we spent more time in the mount with God our work would be more effectual.

> ”Verket skall snart avslutas i rättfärdighet. Vi måste bli mer uthålliga och mer hängivna i våra ansträngningar att föra det vidare till fullbordan. Tiden har kommit då vi inte bara måste vara verksamma, utan vi måste koncentrera denna verksamhet så att den gör verkan. Om vi tillbringade mer tid på berget med Gud, skulle vårt arbete vara mer verksamt.

> “There must come more convincing power into our preaching. The sword of the spirit must be edged anew and sent forth with power. Shall we put ourselves to it like men with all the realities of eternity before them? We want the Holy Ghost power to go forward and complete God’s work in the earth.” Australian Union Conference Recorder, October 1, 1906.

> ”Det måste komma en mer överbevisande kraft in i vår predikan. Andens svärd måste på nytt eggas och sändas ut med kraft. Skall vi ta oss an detta som män med evighetens alla realiteter inför sig? Vi vill att den Helige Andes kraft skall gå fram och fullborda Guds verk på jorden.” Australian Union Conference Recorder, 1 oktober 1906.

It is on the mount, which is also the Most Holy Place, where Divinity is combined with our humanity, and Luke 21 is the message for the final generation, who are to give the final warning to the cities. The warning to the cities is a work that angels will accomplish if we refuse to come to the mount and be transformed into His image. The work is for the cities, for the last generation lives in a period when “thousands of cities” are to be destroyed. The prophetic period of the destruction of the cities begins with the fireballs of Nashville, and the work of warning begins there, and that work is identified in Luke 21. Through the years we have repeatedly shown that Luke 21 is a warning about Islam of the third woe.

Det är på berget, som också är det Allraheligaste, där gudomligheten förenas med vår mänsklighet, och Lukas 21 är budskapet för den sista generationen, som ska frambära den sista varningen till städerna. Varningen till städerna är ett verk som änglar kommer att utföra om vi vägrar att komma till berget och bli förvandlade till hans avbild. Verket gäller städerna, ty den sista generationen lever i en tid då ”tusentals städer” ska förstöras. Den profetiska perioden för städernas förstörelse börjar med Nashvilles eldklot, och varningsverket börjar där, och detta verk identifieras i Lukas 21. Genom åren har vi upprepade gånger visat att Lukas 21 är en varning om tredje veets islam.

In Luke 21 Jesus traced the history beginning with the rejection of ancient Israel as God’s chosen people on through to the end of the Dark Ages of papal persecution, and then in to the signs that ushered in the Millerite history. The Millerite history illustrates the history of the one hundred and forty-four thousand.

I Lukas 21 tecknade Jesus historien från det att det forntida Israel förkastades som Guds utvalda folk, vidare genom de mörka tidsåldrarna av påvlig förföljelse, och sedan in i de tecken som inledde den milleritiska historien. Den milleritiska historien åskådliggör de etthundrafyrtiofyra tusendens historia.

> And they shall fall by the edge of the sword, and shall be led away captive into all nations: and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, until the times of the Gentiles be fulfilled. And there shall be signs in the sun, and in the moon, and in the stars; and upon the earth distress of nations, with perplexity; the sea and the waves roaring; Men’s hearts failing them for fear, and for looking after those things which are coming on the earth: for the powers of heaven shall be shaken. And then shall they see the Son of man coming in a cloud with power and great glory. Luke 21:24–27.

> Och de skall falla för svärdsegg och föras bort som fångar till alla nationer; och Jerusalem skall trampas ner av hedningarna, till dess hedningarnas tider är fullbordade. Och tecken skall visa sig i solen och i månen och i stjärnorna; och på jorden skall folken gripas av ångest och rådlöshet vid havets och vågornas dån. Människor skall förgås av skräck och i väntan på det som skall komma över jorden; ty himlens makter skall skakas. Och då skall de få se Människosonen komma i en molnsky med makt och stor härlighet. Luk. 21:24–27.

John, in chapter eleven of Revelation identifies that the 1,260 years of papal rule was prophetically given “to the Gentiles,” and Luke identifies that in 1798, the time of the Gentiles was fulfilled. Then Christ addressed the signs in the sun, moon and stars that mark the Millerite movement, concluding with “distress of nations, with perplexity; the sea and the waves roaring; Men’s hearts failing them for fear, and for looking after those things which are coming on the earth.” The “distress of nations” in Luke is the “angering of nations” in Revelation.

Johannes identifierar i Uppenbarelsebokens elfte kapitel att de 1 260 åren av påvligt herravälde profetiskt gavs ”åt hedningarna”, och Lukas anger att hedningarnas tider fullbordades år 1798. Därefter tog Kristus upp tecknen i solen, månen och stjärnorna som utmärker milleritrörelsen och avslutade med: ”folken gripas av ångest och rådlöshet vid havets och vågornas dån; människor ska ge upp andan av fruktan och i väntan på det som skall komma över jorden.” ”Folken gripas av ångest” hos Lukas är ”folkens vrede” i Uppenbarelseboken.

> And the nations were angry, and thy wrath is come, and the time of the dead, that they should be judged, and that thou shouldest give reward unto thy servants the prophets, and to the saints, and them that fear thy name, small and great; and shouldest destroy them which destroy the earth. Revelation 11:18.

> Och folken vredgades, och din vrede har kommit, och tiden för de döda, att de skall bli dömda, och att du skall ge lön åt dina tjänare profeterna och åt de heliga och åt dem som fruktar ditt namn, små och stora; och att du skall fördärva dem som fördärvar jorden. Uppenbarelseboken 11:18.

God’s “wrath” occurs in the seven last plagues, and begins when Michael stands up and human probation closes. The angering of the nations is a period that leads to the close of probation. The angering of the nation’s began at 9/11, when Islam of the third woe arrived, thus marking the arrival of the latter rain.

Guds ”vrede” kommer till uttryck i de sju sista plågorna och börjar när Mikael träder fram och nådatiden avslutas. Folkens vredesutbrott är en period som leder fram till nådatidens slut. Folkens vredesutbrott började den 11 september, när islam, det tredje ve, anlände och därmed markerade den sena regnets ankomst.

> “I saw that the anger of the nations, the wrath of God, and the time to judge the dead were separate and distinct, one following the other, also that Michael had not stood up, and that the time of trouble, such as never was, had not yet commenced. The nations are now getting angry, but when our High Priest has finished His work in the sanctuary, He will stand up, put on the garments of vengeance, and then the seven last plagues will be poured out.

> ”Jag såg att folkens vrede, Guds vrede och tiden att döma de döda var åtskilda och tydligt avgränsade, det ena följande efter det andra, och även att Mikael ännu inte hade trätt fram och att nödens tid, sådan som aldrig har varit, ännu inte hade börjat. Folken blir nu vredgade, men när vår Överstepräst har fullbordat sitt verk i helgedomen, skall Han träda fram, ikläda sig hämndens kläder, och då skall de sju sista plågorna utgjutas.

> “I saw that the four angels would hold the four winds until Jesus’ work was done in the sanctuary, and then will come the seven last plagues.” Early Writings, 36.

> ”Jag såg att de fyra änglarna skulle hålla tillbaka de fyra vindarna till dess att Jesu verk i helgedomen var fullbordat, och därefter skall de sju sista plågorna komma.” Early Writings, 36.

In the Millerite history the angering of the nations, or as Luke records, “the distress of nations” was accomplished by Islam.

I den milleritiska historien fullbordades folkens vrede, eller såsom Lukas återger det, ”folkens ångest”, genom islam.

> “In 1838 Turkey became involved in war with Egypt. The Egyptians bid fair to overthrow the Turkish power. To prevent this, the four great powers of Europe, England, Russia, Austria, and Prussia, interfered to sustain the Turkish government.” Uriah Smith, Synopsis of Present Truth, 218.

> ”År 1838 blev Turkiet indraget i krig med Egypten. Egyptierna syntes vara nära att störta den turkiska makten. För att förhindra detta ingrep Europas fyra stormakter, England, Ryssland, Österrike och Preussen, för att upprätthålla den turkiska regeringen.” Uriah Smith, Synopsis of Present Truth, 218.

In 1838, the so-called “eastern question” was shaking the nations, and the “eastern question” was Islam, the biblical east wind. Millerite history saw the nations shaken by Islam and then the Lord came in the clouds to the Most Holy Place, thus typifying when the Lord comes in the clouds at His Second Coming. Before His coming in the clouds Islam distresses the nations, and this is the message that Peter is given to proclaim to the cities in advance of the destruction of “thousands of cities.” The period of the destruction of the cities begins with the fireballs of Nashville.

År 1838 skakade den så kallade ”östfrågan” nationerna, och ”östfrågan” var islam, den bibliska östanvinden. Den milleritiska historien visade hur nationerna skakades av islam och därefter kom Herren i skyarna till det allra heligaste och utgjorde därigenom en förebild för när Herren kommer i skyarna vid sin andra ankomst. Före hans ankomst i skyarna försätter islam nationerna i nöd, och detta är det budskap som Petrus får i uppdrag att förkunna för städerna före förstörelsen av ”tusentals städer”. Perioden med städernas förstörelse börjar med Nashvilles eldklot.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy,... neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> ”O att Guds folk hade en känsla för den förestående förstörelsen av tusentals städer, som nu nästan helt är överlämnade åt avgudadyrkan! Men många av dem som borde förkunna sanningen anklagar och fördömer sina bröder. När Guds omvändande kraft kommer över sinnena, kommer en avgjord förändring att äga rum. Människor kommer inte att ha någon benägenhet att kritisera och riva ner. De kommer inte att inta en ställning som hindrar ljuset från att lysa för världen. Deras kritik, deras anklagelser, kommer att upphöra. Fiendens makter samlar sig till strid. Hårda konflikter ligger framför oss. Slut er samman, mina bröder och systrar, slut er samman. Förenen er med Kristus. ’Säg inte: En sammansvärjning,... och frukta inte vad de fruktar, och förfäras inte. Herren Sebaot, honom skall ni hålla helig; låt honom vara er fruktan, och låt honom vara er förskräckelse. Och han skall vara en helgedom; men en stötesten och en klippa till fall för båda Israels hus, en snara och en fälla för Jerusalems invånare. Och många bland dem skall stappla och falla och krossas och snärjas och fångas.’”

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> ”Världen är en skådeplats. Skådespelarna, dess invånare, förbereder sig att spela sin roll i det sista stora dramat. Gud förloras ur sikte. Hos mänsklighetens stora massor finns ingen enhet, utom när människor sluter sig samman för att förverkliga sina själviska syften. Gud ser på. Hans avsikter beträffande sina upproriska undersåtar kommer att fullbordas. Världen har inte överlämnats i människors händer, även om Gud för en tid tillåter förvirringens och oordningens krafter att råda. En makt nerifrån verkar för att framkalla de sista stora scenerna i dramat, — Satan som kommer såsom Kristus och verkar med all orättfärdighetens bedräglighet bland dem som i hemliga sällskap binder sig samman med varandra. De som ger efter för sammanslutningens lidelse genomför fiendens planer. Orsaken kommer att följas av verkan.”

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> ”Överträdelsen har nästan nått sin gräns. Förvirring uppfyller världen, och en stor skräck skall snart komma över människorna. Slutet är mycket nära. Vi som känner sanningen bör förbereda oss för det som snart skall bryta in över världen som en överväldigande överraskning.” Review and Herald, September 10, 1903.

The “elements of confusion and disorder” are being manufactured as the fruit of the system which Sister White identifies as “higher education,” which she also identifies as “the mystery of iniquity.” Nashville’s Parthenon temple is the symbol of false education that is now producing the “confusion and disorder” that bears “sway for a season.” The fireballs on Nashville are brought by Islam and they represent God’s judgment upon the “tree of the knowledge of good and evil.” When Nashville is hit the short period of the proclamation of the midnight cry begins and leads to the Sunday law, where Isaiah’s evil “confederacy” makes its final movement as the world is forced to accept the one-world government identified as the image of the beast in Revelation thirteen. Isaiah’s identification of the evil confederacy aligns with the sealing of the one hundred and forty-four thousand.

”Förvirringens och oordningens element” framställs som frukten av det system som syster White identifierar som ”högre utbildning”, vilket hon också identifierar som ”laglöshetens hemlighet”. Nashvilles Parthenontempel är symbolen för den falska utbildning som nu frambringar den ”förvirring och oordning” som ”har herravälde för en tid”. Eldkulorna över Nashville förs dit av islam, och de representerar Guds dom över ”trädet med kunskap om gott och ont”. När Nashville träffas börjar den korta perioden för förkunnelsen av midnattsropet och leder fram till söndagslagen, där Jesajas onda ”förbund” gör sin slutliga rörelse, medan världen tvingas acceptera den envärldsregering som i Uppenbarelseboken tretton identifieras som vilddjurets bild. Jesajas identifiering av det onda förbundet sammanfaller med förseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen.

> Say ye not, A confederacy, to all them to whom this people shall say, A confederacy; neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offence to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.

> Säg inte: En sammansvärjning! om allt det som detta folk kallar en sammansvärjning; frukta inte det som de fruktar, och var inte förskräckta. Herren Sebaot, honom skall ni hålla helig; låt honom vara er fruktan, och låt honom vara er förskräckelse. Och han skall vara en helgedom; men också en stötesten och en klippa till fall för båda Israels hus, en snara och en fälla för Jerusalems invånare. Och många bland dem skall stappla och falla och krossas, bli fångade i snaran och gripas.

> Bind up the testimony, seal the law among my disciples. And I will wait upon the Lord, that hideth his face from the house of Jacob, and I will look for him. Behold, I and the children whom the Lord hath given me are for signs and for wonders in Israel from the Lord of hosts, which dwelleth in mount Zion. And when they shall say unto you, Seek unto them that have familiar spirits, and unto wizards that peep, and that mutter: should not a people seek unto their God? for the living to the dead? To the law and to the testimony: if they speak not according to this word, it is because there is no light in them. Isaiah 8:12–20.

> Bind ihop vittnesbördet, försegla lagen bland mina lärjungar. Och jag vill vänta på Herren, som döljer sitt ansikte för Jakobs hus, och jag vill hoppas på honom. Se, jag och barnen som Herren har gett mig är till tecken och under i Israel från härskarornas Herre, som bor på Sions berg. Och när de säger till er: Fråga dem som har besvärjande andar och spåmännen, som viskar och mumlar — skall då inte ett folk fråga sin Gud? Skall man gå till de döda för de levande? Till lagen och till vittnesbördet! Om de inte talar enligt detta ord, så finns inget ljus i dem. Jesaja 8:12–20.

The passage from Sister White identifies that a season of “confusion and disorder” leads to “Satan coming as Christ.” Satan appears impersonating Christ at the Sunday law.

Avsnittet från syster White anger att en tid av ”förvirring och oordning” leder till att ”Satan kommer som Kristus”. Satan framträder och utger sig för att vara Kristus vid söndagslagen.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> ”Genom det påbud som framtvingar påvedömets institution i strid med Guds lag kommer vår nation att helt avskilja sig från rättfärdigheten. När protestantismen skall sträcka ut sin hand över klyftan för att gripa den romerska maktens hand, när hon skall räcka över avgrunden för att fatta spiritualismens hand, när vårt land, under inflytande av denna trefaldiga förening, skall förkasta varje princip i sin konstitution såsom en protestantisk och republikansk regering och skall bereda väg för spridandet av påvliga osanningar och villfarelser, då kan vi veta att tiden har kommit för Satans märkliga verksamhet och att slutet är nära.” Testimonies, band 5, 451.

The season of “confusion and disorder” occurs leading up to the Sunday law. Just before the Sunday law, in the period typified by the Exeter camp meeting and the ten days in the upper room before Pentecost the one hundred and forty-four thousand are to “press together, my brethren and sisters, … bind up with Christ.” The sealing takes place before the Sunday law, and it is in that history that the evil confederacy begins its final work of setting up a one-world government.

Tiden av ”förvirring och oordning” inträffar i upptakten till söndagslagen. Strax före söndagslagen, under den period som förebildas av lägermötet i Exeter och de tio dagarna i den övre salen före pingsten, skall de etthundrafyrtiofyra tusen ”tränga sig samman, mina bröder och systrar, … förbinda sig med Kristus.” Förseglingen äger rum före söndagslagen, och det är i den historien som den onda konfederationen inleder sitt slutliga verk med att upprätta en världsregering.

In the sealing time Christ will be a sanctuary for the righteous, but a stone of stumbling for the wicked. He will be “a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem,” who are the “many” that fall, but to the few who are sealed “He” will be their “fear.”

Under beseglingens tid skall Kristus vara en helgedom för de rättfärdiga, men en stötesten för de ogudaktiga. Han skall vara ”en giller och en snara för Jerusalems invånare”, vilka är de ”många” som faller, men för de få som blir beseglade skall ”Han” vara deras ”fruktan”.

“Fear” of God is what Eve lacked, and those that do fear God possess a different type of fear than the fear brought upon the many who stumble. The two types of fear mark those who pass and those who fail the testing process. Those who pass are sealed, those who don’t are represented by the number five, for they “stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.” The sealing time that is represented as occurring before the Sunday law, when there is a period of confusion and disorder, is when the parable of the ten virgins is fulfilled.

”Fruktan” för Gud var det Eva saknade, och de som verkligen fruktar Gud äger en annan sorts fruktan än den fruktan som kommer över de många som snavar. De två slagen av fruktan utmärker dem som består och dem som underkänns i prövningsprocessen. De som består blir beseglade, medan de som inte gör det representeras av talet fem, ty de ”snava, och falla, och krossas, och snärjas, och fångas”. Den beseglingstid som framställs som ägande rum före söndagslagen, när det råder en tid av förvirring och oordning, är den tid då liknelsen om de tio jungfrurna uppfylls.

The few who are sealed in contrast with the many who stumble are those who “wait” for the Lord, thus identifying the wise virgins who “waited.” There is also a sanctified and unsanctified prophetic waiting within the two classes of virgins, that corresponds to the two types of fear.

De få som blir beseglade, i motsats till de många som tar anstöt, är de som ”väntar” på Herren och identifierar därmed de visa jungfrurna som ”väntade”. Det finns också ett helgat och ohelgat profetiskt väntande inom de två klasserna av jungfrur, vilket motsvarar de två slagen av fruktan.

> “‘While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept.’ By the tarrying of the bridegroom is represented the passing of the time when the Lord was expected, the disappointment, and the seeming delay. In this time of uncertainty, the interest of the superficial and halfhearted soon began to waver, and their efforts to relax; but those whose faith was based on a personal knowledge of the Bible had a rock beneath their feet, which the waves of disappointment could not wash away. ‘They all slumbered and slept;’ one class in unconcern and abandonment of their faith, the other class patiently waiting till clearer light should be given. Yet in the night of trial the latter seemed to lose, to some extent, their zeal and devotion. The halfhearted and superficial could no longer lean upon the faith of their brethren. Each must stand or fall for himself.” The Great Controversy, 395.

> ”’Medan brudgummen dröjde, blev de alla dåsiga och somnade.’ Genom brudgummens dröjsmål framställs den tid som förflöt då Herren väntades, besvikelsen och den skenbara fördröjningen. Under denna tid av ovisshet började de ytliga och halvhjärtade snart att vackla i sitt intresse, och deras ansträngningar att avta; men de vars tro vilade på en personlig kunskap om Bibeln hade en klippa under sina fötter, som besvikelsens vågor inte kunde skölja bort. ’De blev alla dåsiga och somnade’; den ena gruppen i likgiltighet och övergivande av sin tro, den andra gruppen tålmodigt väntande tills klarare ljus skulle ges. Ändå tycktes de senare under prövningens natt i någon mån förlora sin iver och hängivenhet. De halvhjärtade och ytliga kunde inte längre stödja sig på sina bröders tro. Var och en måste stå eller falla för sig själv.” Den stora striden, s. 395.

Those who wait in a sanctified fashion are to be “signs and for wonders” as they are lifted up as an ensign to the world at the Sunday law, when the issue of the tree of knowledge of good and evil represents the knowledge of “those who have familiar spirits, and unto wizards that peep, and that mutter” and the knowledge identified by “the law and to the testimony.” It is the same test as it was for Eve and Adam. Do we accept education that has truth mixed and blended with error, or do we stand upon a “thus saith the Lord,” for if they speak not according to this Word, it is because there is no light in them. True and false education is a primary line of truth in the great controversy between Christ and Satan. Nashville is the symbol of rebellion against the Word of God, as certainly as Sodom is a symbol of licentiousness, and as New York is a symbol of the economic power of the United States and the Pentagon is a symbol of its military might.

De som väntar på ett helgat sätt skall vara ”tecken och under”, då de upphöjs såsom ett baner för världen vid söndagslagen, när frågan om trädet med kunskap om gott och ont representerar kunskapen hos ”dem som har förtrogna andar, och till trollkarlar som pipa och mumla” och den kunskap som identifieras genom ”lagen och vittnesbördet”. Det är samma prov som det var för Eva och Adam. Tar vi emot en undervisning där sanning är sammanblandad och förenad med villfarelse, eller står vi på ett ”så säger Herren”, ty om de inte talar enligt detta Ord, är det därför att det inte finns något ljus i dem. Sann och falsk undervisning är en huvudlinje av sanning i den stora striden mellan Kristus och Satan. Nashville är symbolen för uppror mot Guds Ord, lika visst som Sodom är en symbol för lösaktighet, och som New York är en symbol för Förenta staternas ekonomiska makt och Pentagon en symbol för dess militära styrka.

Peter is standing on the threshold of the fireballs of Nashville, in Panium and at the mount, that represents the temple test. He recognizes that Laodicean Seventh-day Adventism is about to be rebuked and made ashamed when the fireballs fall, and that Nashville, the United States and the world need to be warned. The message of Islam confirms the messengers just as the fire that fell at Carmel confirmed that Elijah was the true prophet. Yet the warning to Nashville is not simply Islam of the third woe, let alone what type of weapons are employed in the surprise attack. The message of warning must identify why Islam is being allowed to bring judgment, a judgment that begins a period where thousands of cities are destroyed. Identifying in advance that Islam would produce a surprise attack upon Nashville, will validate the messengers, but it is an incomplete warning if that is all that it does.

Petrus står på tröskeln till Nashvilles eldkulor, i Panium och på berget, vilket representerar tempelprovet. Han inser att laodiceisk sjundedagsadventism står i begrepp att tillrättavisas och bringas på skam när eldkulorna faller, och att Nashville, Förenta staterna och världen behöver varnas. Islams budskap bekräftar budbärarna, liksom elden som föll på Karmel bekräftade att Elia var den sanne profeten. Men varningen till Nashville är inte endast islam i det tredje ve, än mindre vilken typ av vapen som används i överraskningsanfallet. Varningsbudskapet måste ange varför islam tillåts verkställa domen, en dom som inleder en period då tusentals städer förstörs. Att i förväg identifiera att islam skulle åstadkomma ett överraskningsanfall mot Nashville kommer att bekräfta budbärarna, men det är en ofullständig varning om det är allt den gör.

The fireballs of Nashville are a judgment of God that begins a short period that ends at the Sunday law, which as in the beginning of the period is also a judgment of God. God told Adam and Eve in advance what the test was, and what the consequences would be should they fail the test. Sister White identifies the importance of being able to reason “from cause to effect,” and the Bible identifies that a “curse” without a “cause” will not come.

Nashvilles eldklot är en Guds dom som inleder en kort tidsperiod som slutar vid söndagslagen, vilken liksom i början av perioden också är en Guds dom. Gud talade i förväg om för Adam och Eva vad prövningen var och vilka följderna skulle bli om de inte bestod den. Syster White framhåller vikten av att kunna resonera ”från orsak till verkan”, och Bibeln visar att en ”förbannelse” utan en ”orsak” inte kommer.

> As the bird by wandering, as the swallow by flying, so the curse causeless shall not come. Proverbs 26:2.

> Såsom fågeln far sin väg och svalan flyger bort, så skall en oförtjänt förbannelse inte komma. Ordspråksboken 26:2.

The fireballs of Nashville are the “effect,” and the “curse” that comes. The warning message must include the “cause.” The prophet Jonah’s message was not simply an identification of destruction in forty days, but it produced a revival and reformation from the king throughout the population. What was identified caused the king and his people to turn from their evil ways. Jonah had told them of the coming destruction, and he told them it was because of their wicked and evil lifestyle.

Nashvilles eldkulor är ”verkan” och den ”förbannelse” som kommer. Varningsbudskapet måste också innefatta ”orsaken”. Profeten Jonas budskap var inte endast ett konstaterande av förstörelse inom fyrtio dagar, utan det frambringade en väckelse och reformation från kungen och genom hela folket. Det som påtalades förmådde kungen och hans folk att vända om från sina onda vägar. Jona hade sagt dem att förstörelsen var på väg, och han hade sagt dem att det var på grund av deras ogudaktiga och onda levnadssätt.

> For word came unto the king of Nineveh, and he arose from his throne, and he laid his robe from him, and covered him with sackcloth, and sat in ashes. And he caused it to be proclaimed and published through Nineveh by the decree of the king and his nobles, saying, Let neither man nor beast, herd nor flock, taste anything: let them not feed, nor drink water: But let man and beast be covered with sackcloth, and cry mightily unto God: yea, let them turn every one from his evil way, and from the violence that is in their hands. Jonah 3:6–8.

> När budskapet nådde kungen i Nineve, reste han sig från sin tron, lade av sig sin mantel, höljde sig i säcktyg och satte sig i aska. Och han lät utropa och kungöra i Nineve, på kungens och hans stormäns befallning, och sade: Varken människor eller djur, nötboskap eller småboskap, må smaka något; de må inte beta eller dricka vatten. Men både människor och djur skola höljas i säcktyg och ropa mäktigt till Gud; ja, de må vända om, var och en från sin onda väg och från det våld som deras händer öva. Jona 3:6–8.

Islam is a trumpet power, and the seven trumpets of Revelation eight through eleven, and also chapter sixteen possess specific prophetic characteristics. The first four trumpets were judgments upon imperial Rome for passing the first Sunday law in 321. The next two trumpets were judgments upon papal Rome for passing a Sunday law in 538. The seven trumpets of Revelation eight through eleven, typify the seven last plagues of Revelation sixteen, which is God’s judgment upon mankind for Sunday enforcement.

Islam är en trumpetmakt, och de sju basunerna i Uppenbarelseboken åtta till elva, liksom även kapitel sexton, har särskilda profetiska kännetecken. De fyra första basunerna var domar över det kejserliga Rom för att ha antagit den första söndagslagen år 321. De följande två basunerna var domar över det påvliga Rom för att ha antagit en söndagslag år 538. De sju basunerna i Uppenbarelseboken åtta till elva är en förebild för de sju sista plågorna i Uppenbarelseboken sexton, vilka är Guds dom över mänskligheten för genomdrivandet av söndagsfirande.

The warning message of Nashville must identify the footsteps leading to a Sunday law, and based upon the prophetic testimony, the judgment follows, and does not precede the cause. The judgment is the effect of Sunday enforcement. The five witnesses of the hidden history of verse forty we are considering provide different testimonies, but unlike the human witnesses, all the prophetic lines blend together. To identify the footsteps of the ultimate Sunday law in the United States, is accomplished when Peter combines the testimony of Donald Trump to explain the effect of the fireballs of Nashville.

Varningsbudskapet från Nashville måste identifiera de fotspår som leder till en söndagslag, och med stöd av det profetiska vittnesbördet följer domen orsaken och föregår den inte. Domen är verkan av söndagslagens genomdrivande. De fem vittnena till den dolda historien i vers fyrtio som vi nu behandlar avger skilda vittnesbörd, men till skillnad från de mänskliga vittnena smälter alla de profetiska linjerna samman. Att identifiera fotspåren till den slutliga söndagslagen i Förenta staterna fullbordas när Petrus sammanför Donald Trumps vittnesbörd för att förklara verkan av Nashvilles eldklot.

The warning of Nashville to the world is that God begins His final judgment of men and nations at that point in time. A period of the destruction of the cities then begins and quickly leads to the Sunday law where national apostasy is followed by national ruin. Satan then arrives to personate Christ, and the evil confederacy is set up as the ten kings agree to give their kingdom to the robbers of thy people, that establish the vision. The warning of Nashville is represented by the history that precedes Nashville as represented by Donald Trump forming an image to the beast. The message of Trump is the warning trumpet that precedes the fireballs of Nashville.

Varningen från Nashville till världen är att Gud vid den tidpunkten inleder sin slutliga dom över människor och nationer. Därefter börjar en period av städernas förstörelse och leder snabbt fram till söndagslagen, där nationellt avfall följs av nationell undergång. Satan träder sedan fram för att utge sig för att vara Kristus, och den onda konfederationen upprättas när de tio kungarna blir ense om att ge sitt rike åt ditt folks rövare, som stadfäster synen. Varningen från Nashville framställs genom den historia som föregår Nashville, såsom den representeras av att Donald Trump formar en bild åt vilddjuret. Trumps budskap är den varnande basunen som föregår Nashvilles eldbollar.

We will continue these things in the next article.

Vi kommer att fortsätta med dessa ting i nästa artikel.

Back to Articles