Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty

Daniels bok – nummer etthundrasextio

The Prophetic Significance of Daniel’s Last Vision: Unveiling Truth for the Last Days

Den profetiska betydelsen av Daniels sista syn: att uppenbara sanningen för de sista dagarna

Author

Jeff Pippenger

Published

March 26, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

Daniel is identified in chapter ten, as being resurrected from the days of mourning by the three-step process of the everlasting gospel. Gabriel then provides Daniel with the prophetic history of chapter eleven, thus identifying the history of the light of the great River Hiddekel.

Daniel identifieras i det tionde kapitlet som uppväckt från sorgens dagar genom den trefaldiga processen i det eviga evangeliet. Gabriel ger därefter Daniel den profetiska historien i det elfte kapitlet och identifierar därigenom historien om ljuset från den stora floden Hiddekel.

> “There is need of a much closer study of the Word of God. Especially should Daniel and the Revelation have attention as never before in the history of our work. We may have less to say in some lines, in regard to the Roman power and the papacy, but we should call attention to what the prophets and the apostles have written under the inspiration of the Spirit of God. The Holy Spirit has so shaped matters, both in the giving of the prophecy, and in the events portrayed, as to teach that the human agent is to be kept out of sight, hid in Christ, and the Lord God of heaven and His law are to be exalted.

> ”Det finns behov av en långt mera ingående studie av Guds ord. Särskilt bör Daniel och Uppenbarelseboken ägnas uppmärksamhet såsom aldrig tidigare i vår verksamhets historia. Vi må ha mindre att säga i vissa avseenden beträffande den romerska makten och påvedömet, men vi bör fästa uppmärksamheten vid det som profeterna och apostlarna har skrivit under Guds Andes inspiration. Den Helige Ande har så gestaltat förhållandena, både i meddelandet av profetian och i de händelser som skildras, att den mänskliga aktören skall hållas utom synhåll, dold i Kristus, och att Herren, himmelens Gud, och hans lag skall upphöjas.

> “Read the book of Daniel. Call up, point by point, the history of the kingdoms there represented. Behold statesmen, councils, powerful armies, and see how God wrought to abase the pride of men, and lay human glory in the dust. God alone is represented as great. In the vision of the prophet He is seen casting down one mighty ruler and setting up another. He is revealed as the monarch of the universe, about to set up His everlasting kingdom—the Ancient of days, the living God, the Source of all wisdom, the Ruler of the present, the Revealer of the future. Read and understand how poor, how frail, how short-lived, how erring, how guilty, is man in lifting up his soul unto vanity.

> ”Läs Daniels bok. Återkalla, punkt för punkt, historien om de riken som där framställs. Se statsmän, rådslag, mäktiga härar, och se hur Gud verkade för att förödmjuka människors högmod och lägga mänsklig härlighet i stoftet. Endast Gud framställs som stor. I profetens syn ses Han störta en mäktig härskare och uppsätta en annan. Han uppenbaras som universums monark, i begrepp att upprätta sitt eviga rike — den Gamle av dagar, den levande Guden, all vishets källa, den nuvarande tidens Härskare, den som uppenbarar framtiden. Läs och förstå hur fattig, hur bräcklig, hur kortlivad, hur felande, hur skyldig människan är, när hon upphöjer sin själ till fåfänglighet.”

> “The Holy Spirit through Isaiah points us to God, the living God, as the chief object of attention—to God as revealed in Christ. ‘Unto us a child is born, unto us a son is given: and the government shall be upon His shoulder: and His name shall be called Wonderful, Counsellor, The mighty God, The everlasting Father, The Prince of Peace’ [Isaiah 9:6].

> Den helige Ande pekar genom Jesaja oss till Gud, den levande Guden, såsom det främsta föremålet för vår uppmärksamhet — till Gud sådan han är uppenbarad i Kristus. ”Ty ett barn varder oss fött, en son bliver oss given; och på hans axlar skall herradömet vila; och hans namn skall vara: Underbar i råd, Väldig Gud, Evig Fader, Fridsfurste” [Jesaja 9:6].

> “The light that Daniel received direct from God was given especially for these last days. The visions he saw by the banks of the Ulai and the Hiddekel, the great rivers of Shinar, are now in process of fulfillment, and all the events foretold will soon have come to pass.” Manuscript Releases, volume 16, 333, 334.

> ”Det ljus som Daniel mottog direkt från Gud gavs särskilt för dessa sista dagar. De syner han såg vid Ulajs och Hiddekels stränder, de stora floderna i Sinear, håller nu på att gå i uppfyllelse, och alla de händelser som förutsagts kommer snart att ha inträffat.” Manuscript Releases, volym 16, 333, 334.

The Holy Spirit “so shaped matters” in the giving of the prophecy “and events” of Daniel’s last vision that the first chapter (ten), represents the experience of God’s people in the latter days, as does the last chapter (twelve). The shaping of those three chapters that make up the light of the Hiddekel River, that “was given especially for these last days,” was designed to bear the three-step definition of “truth.” In the first agreeing with the last, and the middle representing rebellion, we have not only the structure of the Hebrew word “truth,” which was created by the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet, but we also see the signature of Alpha and Omega.

Den Helige Ande ”formade förhållandena så” vid givandet av profetian ”och händelserna” i Daniels sista syn, att det första kapitlet (tio) representerar Guds folks erfarenhet i de yttersta dagarna, liksom också det sista kapitlet (tolv). Utformningen av dessa tre kapitel, som utgör ljuset vid floden Hiddekel, vilket ”gavs särskilt för dessa sista dagar”, var avsedd att bära den trestegsmässiga definitionen av ”sanning”. I det att det första överensstämmer med det sista, och det mellersta representerar uppror, har vi inte bara strukturen i det hebreiska ordet för ”sanning”, vilket bildades av den första, den trettonde och den sista bokstaven i det hebreiska alfabetet, utan vi ser också Alpha och Omegas signatur.

Daniel chapter ten identifies the one hundred and forty-four thousand who understand both the “chazon” vision of the twenty-five hundred and twenty years, and the “mareh” vision of the twenty-three hundred years. Not only do they understand those two visions, but they possess the experience of justification by faith that is produced by the feminine and causative “marah” vision of “the appearance”.

Daniel kapitel tio identifierar de etthundrafyrtiofyra tusen som förstår både ”chazon”-synen om de tvåtusen femhundratjugo åren och ”mareh”-synen om de tvåtusen trehundra åren. De förstår inte bara dessa två syner, utan de äger också den erfarenhet av rättfärdiggörelse genom tro som frambringas av den feminina och kausativa ”marah”-synen av ”uppenbarelsen”.

> “For the mind and the soul, as well as for the body, it is God’s law that strength is acquired by effort. It is exercise that develops. In harmony with this law, God has provided in His word the means for mental and spiritual development.

> ”För sinnet och själen, liksom för kroppen, gäller Guds lag att styrka vinns genom ansträngning. Det är övning som utvecklar. I överensstämmelse med denna lag har Gud i sitt ord tillhandahållit medlen för mental och andlig utveckling.

> “The Bible contains all the principles that men need to understand in order to be fitted either for this life or for the life to come. And these principles may be understood by all. No one with a spirit to appreciate its teaching can read a single passage from the Bible without gaining from it some helpful thought. But the most valuable teaching of the Bible is not to be gained by occasional or disconnected study. Its great system of truth is not so presented as to be discerned by the hasty or careless reader. Many of its treasures lie far beneath the surface, and can be obtained only by diligent research and continuous effort. The truths that go to make up the great whole must be searched out and gathered up, ‘here a little, and there a little.’ Isaiah 28:10.

> ”Bibeln innehåller alla de principer som människor behöver förstå för att bli rustade antingen för detta liv eller för det tillkommande livet. Och dessa principer kan förstås av alla. Ingen som har sinne för att uppskatta dess undervisning kan läsa ett enda avsnitt i Bibeln utan att därur vinna någon hjälpande tanke. Men Bibelns mest värdefulla undervisning vinns inte genom tillfällig eller osammanhängande läsning. Dess stora sanningssystem är inte framställt på ett sådant sätt att det kan urskiljas av den hastige eller vårdslöse läsaren. Många av dess skatter ligger djupt under ytan och kan erhållas endast genom flitig forskning och ihärdig ansträngning. De sanningar som tillsammans utgör den stora helheten måste eftersökas och samlas, ’här lite och där lite’. Jesaja 28:10.”

> “When thus searched out and brought together, they will be found to be perfectly fitted to one another. Each Gospel is a supplement to the others, every prophecy an explanation of another, every truth a development of some other truth. The types of the Jewish economy are made plain by the gospel. Every principle in the word of God has its place, every fact its bearing. And the complete structure, in design and execution, bears testimony to its Author. Such a structure no mind but that of the Infinite could conceive or fashion.

> ”När de så utforskas och sammanförs, skall det visa sig att de är fullkomligt anpassade till varandra. Varje evangelium är ett komplement till de andra, varje profetia en förklaring till en annan, varje sanning en utveckling av någon annan sanning. Förebilderna i den judiska hushållningen klargörs genom evangeliet. Varje princip i Guds ord har sin plats, varje faktum sin innebörd. Och den fullständiga byggnaden vittnar, både i avsikt och i utförande, om sin upphovsman. En sådan byggnad skulle inget annat sinne än den Oändliges kunna tänka ut eller forma.

> “In searching out the various parts and studying their relationship, the highest faculties of the human mind are called into intense activity. No one can engage in such study without developing mental power.

> ”När man utforskar de olika delarna och studerar deras inbördes förhållande, sätts det mänskliga sinnets högsta förmågor i intensiv verksamhet. Ingen kan ägna sig åt ett sådant studium utan att utveckla sin tankekraft.

> “And not alone in searching out truth and bringing it together does the mental value of Bible study consist. It consists also in the effort required to grasp the themes presented. The mind occupied with commonplace matters only, becomes dwarfed and enfeebled. If never tasked to comprehend grand and far-reaching truths, it after a time loses the power of growth. As a safeguard against this degeneracy, and a stimulus to development, nothing else can equal the study of God’s word. As a means of intellectual training, the Bible is more effective than any other book, or all other books combined. The greatness of its themes, the dignified simplicity of its utterances, the beauty of its imagery, quicken and uplift the thoughts as nothing else can. No other study can impart such mental power as does the effort to grasp the stupendous truths of revelation. The mind thus brought in contact with the thoughts of the Infinite cannot but expand and strengthen.

> ”Det mentala värdet av bibelstudiet består inte enbart i att utforska sanningen och sammanföra den. Det består också i den ansträngning som krävs för att fatta de ämnen som framläggs. Det sinne som endast sysselsätts med alldagliga ting blir förkrympt och försvagat. Om det aldrig utmanas att förstå stora och vittomfattande sanningar, förlorar det efter en tid sin förmåga att växa. Som ett skydd mot denna urartning och en stimulans till utveckling kan ingenting jämföras med studiet av Guds ord. Som medel till intellektuell fostran är Bibeln mer verksam än någon annan bok, eller än alla andra böcker tillsammans. Storheten i dess ämnen, den värdiga enkelheten i dess utsagor, skönheten i dess bildspråk, livar upp och upphöjer tankarna på ett sätt som ingenting annat kan. Ingen annan studie kan meddela en sådan tankekraft som den ansträngning som krävs för att fatta uppenbarelsens väldiga sanningar. Det sinne som så förs i beröring med den Oändliges tankar kan inte annat än vidgas och stärkas.

> “And even greater is the power of the Bible in the development of the spiritual nature. Man, created for fellowship with God, can only in such fellowship find his real life and development. Created to find in God his highest joy, he can find in nothing else that which can quiet the cravings of the heart, can satisfy the hunger and thirst of the soul. He who with sincere and teachable spirit studies God’s word, seeking to comprehend its truths, will be brought in touch with its Author; and, except by his own choice, there is no limit to the possibilities of his development.

> ”Och ännu större är Bibelns kraft i den andliga naturens utveckling. Människan, skapad för gemenskap med Gud, kan endast i en sådan gemenskap finna sitt verkliga liv och sin utveckling. Skapad att finna sin högsta glädje i Gud kan hon inte i något annat finna det som kan stilla hjärtats trängtan och mätta själens hunger och törst. Den som med uppriktig och läraktig ande studerar Guds ord och söker att förstå dess sanningar kommer att föras i beröring med dess Upphovsman; och, om det inte är genom hennes eget val, finns det ingen gräns för möjligheterna i hennes utveckling.

> “In its wide range of style and subjects the Bible has something to interest every mind and appeal to every heart. In its pages are found history the most ancient; biography the truest to life; principles of government for the control of the state, for the regulation of the household—principles that human wisdom has never equaled. It contains philosophy the most profound, poetry the sweetest and the most sublime, the most impassioned and the most pathetic. Immeasurably superior in value to the productions of any human author are the Bible writings, even when thus considered; but of infinitely wider scope, of infinitely greater value, are they when viewed in their relation to the grand central thought. Viewed in the light of this thought, every topic has a new significance. In the most simply stated truths are involved principles that are as high as heaven and that compass eternity.

> ”I sin vida rikedom av stil och ämnen har Bibeln något som väcker varje sinne till intresse och tilltalar varje hjärta. På dess blad återfinns den äldsta historien; levnadsteckningar sannast mot livet; styrelseprinciper för statens ledning, för hushållets ordnande—principer som mänsklig vishet aldrig har kunnat uppnå jämbördighet med. Den innehåller den djupaste filosofi, den ljuvaste och mest sublima poesi, den mest lidelsefulla och den mest gripande. Oändligt överlägsna i värde i jämförelse med någon mänsklig författares verk är Bibelns skrifter, även när de betraktas så; men av oändligt vidare räckvidd, av oändligt större värde, är de när de ses i sitt förhållande till den stora centrala tanken. Sedda i ljuset av denna tanke får varje ämne en ny betydelse. I de enklast uttryckta sanningarna innefattas principer som är höga såsom himmelen och som omfattar evigheten.

> “The central theme of the Bible, the theme about which every other in the whole book clusters, is the redemption plan, the restoration in the human soul of the image of God. From the first intimation of hope in the sentence pronounced in Eden to that last glorious promise of the Revelation, ‘They shall see His face; and His name shall be in their foreheads’ (Revelation 22:4), the burden of every book and every passage of the Bible is the unfolding of this wondrous theme,—man’s uplifting,—the power of God, ‘which giveth us the victory through our Lord Jesus Christ.’ 1 Corinthians 15:57.” Education, 123–125.

> ”Bibelns centrala tema, det tema kring vilket varje annat i hela boken samlas, är återlösningsplanen, återställandet av Guds avbild i människosjälen. Från den första antydan om hopp i den dom som uttalades i Eden till det sista härliga löftet i Uppenbarelseboken: ’De skall se hans ansikte, och hans namn skall vara på deras pannor’ (Uppenbarelseboken 22:4), är innehållet i varje bok och varje avsnitt i Bibeln utvecklingen av detta underbara tema — människans upphöjelse — Guds kraft, ’som ger oss segern genom vår Herre Jesus Kristus’. 1 Korinthierbrevet 15:57.” Education, 123–125.

In the passage just cited it is identified that the Bible, when considered from any avenue of literature, is by far superior to any human production. Sister White stated, “In its pages are found history the most ancient; biography the truest to life; principles of government for the control of the state, for the regulation of the household—principles that human wisdom has never equaled. It contains philosophy the most profound, poetry the sweetest and the most sublime, the most impassioned and the most pathetic,” and that “such a structure no mind but that of the Infinite could conceive or fashion.”

I det nyss citerade avsnittet fastslås att Bibeln, när den betraktas utifrån varje litterär infallsvinkel, vida överträffar varje mänsklig produkt. Syster White skrev: ”På dess sidor återfinns den uråldrigaste historien; biografi som trognast återger livet; principer för styrelseskick till statens ledning, för hushållets ordnande — principer som mänsklig vishet aldrig har kunnat mäta sig med. Den innehåller den djupaste filosofi, den ljuvligaste och mest sublima poesi, den mest lidelsefulla och den mest gripande”, och att ”en sådan uppbyggnad kunde inget annat sinne än den Oändliges fatta eller utforma.”

All the recognized rules of humanity that identify the rules that provide the structure of literature are surpassed by the Bible. The principles that are presented in universities of humanity, which identify the difference between average or lesser literature, all the way to the masterpieces of human literature, are all surpassed by the Bible. With that in mind, it is worth recognizing that the climax, the grand conclusion of the prophetic testimony of the entire Bible, is represented in Daniel’s last vision. It is the capstone of the prophetic testimony, and there is no climax in human literature that comes close to the testimony of Daniel chapter eleven, beginning in verse one and continuing on through chapter twelve verse four.

Alla mänsklighetens erkända regler, som identifierar de regler vilka ger litteraturen dess struktur, överträffas av Bibeln. De principer som framläggs vid mänsklighetens universitet, vilka urskiljer skillnaden mellan medelmåttig eller ringare litteratur och den mänskliga litteraturens mästerverk, överträffas alla av Bibeln. Med detta i åtanke är det värt att erkänna att kulmen, den storslagna avslutningen på hela Bibelns profetiska vittnesbörd, framställs i Daniels sista syn. Den är slutstenen i det profetiska vittnesbördet, och det finns ingen kulmen i mänsklig litteratur som ens kommer i närheten av vittnesbördet i Daniel kapitel elva, med början i vers ett och vidare genom kapitel tolv, vers fyra.

In the book of Revelation, all the books of the Bible meet and end, and in the revelation the same lines of prophecy are taken up as in the book of Daniel, but in relation to one-another the book of Daniel is the first mention, and Revelation the last. Everything exists in the first mention, and everything exists in the book of Daniel, and the climax to the book is the vision given by the Hiddekel River. The climax to the events represented in that vision begin in verse forty, and continue until the book is sealed in verse four of chapter twelve. Those verses represent the grand finale of every prophetic truth ever uttered or recorded by the holy men of old, including Sister White.

I Uppenbarelseboken möts och avslutas alla Bibelns böcker, och i uppenbarelsen tas samma profetiska linjer upp som i Daniels bok, men i förhållande till varandra är Daniels bok det första omnämnandet och Uppenbarelseboken det sista. Allting finns i det första omnämnandet, och allting finns i Daniels bok, och bokens klimax är den syn som gavs vid floden Hiddekel. Klimaxen i de händelser som framställs i den synen börjar i vers fyrtio och fortsätter till dess att boken förseglas i kapitel tolv, vers fyra. Dessa verser utgör den stora finalen på varje profetisk sanning som någonsin uttalats eller nedtecknats av de heliga männen i forna tider, däribland syster White.

What leads up to that conclusion in chapter eleven are histories within the chapter that provide witnesses to the correct understanding of the last six verses of chapter eleven, where the threefold enemies of the dragon, the beast and the false prophet are now leading the world to the close of human probation. Sister White directly identifies this internal principle.

Det som leder fram till den slutsatsen i kapitel elva är de historiska skildringar inom kapitlet som ger vittnesbörd om den rätta förståelsen av de sista sex verserna i kapitel elva, där drakens, vilddjurets och den falske profetens trefaldiga fiender nu leder världen fram till den mänskliga nådatidens avslutning. Syster White identifierar denna inre princip direkt.

> “We have no time to lose. Troublous times are before us. The world is stirred with the spirit of war. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place. The prophecy in the eleventh of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Much of the history that has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated. In the thirtieth verse a power is spoken of that ‘shall be grieved, and return, and have indignation against the holy covenant: so shall he do; he shall even return, and have intelligence with them that forsake the holy covenant. And arms shall stand on his part, and they shall pollute the sanctuary of strength, and shall take away the daily sacrifice, and they shall place the abomination that maketh desolate. And such as do wickedly against the covenant shall he corrupt by flatteries: but the people that do know their God shall be strong, and do exploits. And they that understand among the people shall instruct many: yet they shall fall by the sword, and by flame, by captivity, and by spoil, many days. Now when they shall fall, they shall be holpen with a little help: but many shall cleave to them with flatteries. And some of them of understanding shall fall, to try them, and to purge, and to make them white, even to the time of the end: because it is yet for a time appointed. And the king shall do according to his will; and he shall exalt himself, and magnify himself above every god, and shall speak marvellous things against the God of gods, and shall prosper till the indignation be accomplished: for that that is determined shall be done.’ Daniel 11:30–36.

> ”Vi har ingen tid att förlora. Svåra tider ligger framför oss. Världen är uppfylld av krigets anda. Snart skall de scener av nöd som omtalas i profetiorna äga rum. Profetian i det elfte kapitlet i Daniel har nästan nått sin fullständiga uppfyllelse. Mycket av den historia som har ägt rum till uppfyllelse av denna profetia kommer att upprepas. I den trettionde versen talas det om en makt som ’skall bli bedrövad och vända om och hysa vrede mot det heliga förbundet; så skall han göra; ja, han skall vända tillbaka och ha samförstånd med dem som överger det heliga förbundet. Och härar skall stå på hans sida, och de skall orena helgedomen, fästet, och avskaffa det dagliga offret, och de skall uppställa förödelsens styggelse. Och dem som handlar ogudaktigt mot förbundet skall han förleda med smicker; men det folk som känner sin Gud skall stå fasta och utföra stora gärningar. Och de förståndiga bland folket skall undervisa många; ändå skall de falla genom svärd och eld, genom fångenskap och plundring, under många dagar. Men när de faller, skall de få någon liten hjälp; och många skall hålla sig till dem med smicker. Och några av de förståndiga skall falla, för att de skall prövas och renas och göras vita, ända till ändens tid; ty ännu dröjer det till den bestämda tiden. Och kungen skall göra efter sitt eget behag; och han skall upphöja sig och förhäva sig över varje gud och tala förunderliga ting mot gudarnas Gud, och han skall ha framgång till dess att vredesdomen fullbordas; ty det som är beslutat skall ske.’ Daniel 11:30–36.

> “Scenes similar to those described in these words will take place. We see evidence that Satan is fast obtaining the control of human minds who have not the fear of God before them. Let all read and understand the prophecies of this book, for we are now entering upon the time of trouble spoken of:

> ”Scener liknande dem som beskrivs i dessa ord kommer att äga rum. Vi ser bevis på att Satan snabbt håller på att vinna herraväldet över människors sinnen, hos dem som inte har gudsfruktan för sina ögon. Må alla läsa och förstå denna boks profetior, ty vi går nu in i den nödens tid som det har talats om:

> “‘And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. And many of them that sleep in the dust of the earth shall awake, some to everlasting life, and some to shame and everlasting contempt. And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased.’ Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, number 13, 394.

> ”Och på den tiden skall Mikael träda upp, den store fursten, som står som försvarare för ditt folks barn; och det skall komma en tid av nöd, sådan som aldrig har varit sedan något folk blev till ända till den tiden. Men på den tiden skall ditt folk bli frälst, var och en som finnes vara uppskriven i boken. Och många av dem som sover i jordens stoft skall vakna, somliga till evigt liv och somliga till skam och evig föraktelse. Och de förståndiga skall lysa såsom himlavalvets glans, och de som har fört de många till rättfärdighet såsom stjärnorna, alltid och för evigt. Men du, Daniel, tillslut dessa ord och försegla boken intill ändens tid; många skall fara hit och dit, och kunskapen skall bli stor.” Daniel 12:1–4.” Manuscript Releases, nummer 13, 394.

In this passage Sister White first references Daniel chapter eleven and then identifies the principle “that much of the history which has taken place in fulfillment of this prophecy will be repeated.” She then directly quotes verse thirty to thirty-six and follows with the statement that, “scenes similar to those described in these words will take place.” After identifying verse thirty to thirty-six, and saying scenes similar to those verses will take place, she then identifies the close of probation, when Michael stands up in verse one of chapter twelve. In doing so, she is isolating those seven verses, and placing them in the history which immediately precedes Michael standing up.

I detta avsnitt hänvisar syster White först till Daniel kapitel elva och identifierar därefter principen ”att en stor del av den historia som har ägt rum som uppfyllelse av denna profetia kommer att upprepas”. Hon citerar sedan direkt vers trettio till trettiosex och följer detta med uttalandet att ”scener liknande dem som beskrivs i dessa ord kommer att äga rum”. Efter att ha identifierat vers trettio till trettiosex och sagt att scener liknande dessa verser kommer att äga rum, identifierar hon därefter nådatidens slut, när Mikael träder upp i vers ett i kapitel tolv. Därigenom avskiljer hon dessa sju verser och placerar dem i den historia som omedelbart föregår det att Mikael träder upp.

More than once we have addressed the history of verses thirty to thirty-six, and how they parallel verses forty to forty-five of Daniel eleven, and we will now begin to consider other periods of prophetic history in chapter eleven that is repeated in those final six verses. However, before we do we will once again present a brief summary of the parallel of verses thirty to thirty-six with verses forty to forty-five.

Mer än en gång har vi behandlat historien i verserna trettio till trettiosex och hur de motsvarar verserna fyrtio till fyrtiofem i Daniel elva, och vi ska nu börja överväga andra perioder av den profetiska historien i kapitel elva som upprepas i dessa sista sex verser. Innan vi gör det ska vi emellertid ännu en gång ge en kort sammanfattning av parallellen mellan verserna trettio till trettiosex och verserna fyrtio till fyrtiofem.

Verse thirty marks the transition from pagan Rome to papal Rome. That transitional history is addressed in a variety of prophetic passages that identify such dates as the years 330, 508, 533 and 538. There are other prophetic markers in the transition from the fourth kingdom to the fifth kingdom of Bible prophecy, but in verse thirty-one pagan Rome stands up for the papacy, as represented by Clovis in the year 496. The pagan powers initially represented by Clovis in the verse accomplish the work of removing any pagan resistance (the daily) to the rise of the papacy by the year 508. The warfare of those times brings destruction against the City of Rome during that history as represented by the “sanctuary of strength”, and by the year 538, the pagan powers place the papacy on the throne of the earth, and she then passes a Sunday law at the Council of Orleans.

Vers trettio markerar övergången från det hedniska Rom till det påvliga Rom. Denna övergångshistoria behandlas i en rad olika profetiska avsnitt som anger sådana tidpunkter som åren 330, 508, 533 och 538. Det finns andra profetiska kännemärken i övergången från det fjärde riket till det femte riket i Bibelns profetia, men i vers trettioett träder det hedniska Rom fram till stöd för påvedömet, såsom det representeras av Klodvig år 496. De hedniska makter som inledningsvis representeras av Klodvig i versen fullbordar verket att undanröja allt hedniskt motstånd (det dagliga) mot påvedömets uppstigande senast år 508. Krigföringen under den tiden medför förstörelse över staden Rom under denna historia, såsom den representeras av ”styrkans helgedom”, och senast år 538 sätter de hedniska makterna påvedömet på jordens tron, och hon utfärdar därefter en söndagslag vid konciliet i Orléans.

Verses thirty-two through thirty-six identify the murderous warfare the papacy then brought against God’s faithful during the twelve hundred and sixty years of the Dark Ages. Ultimately the papacy comes to her end in verse thirty-six. In verse forty, Reagan formed a secret alliance with the antichrist, marking when the resistance of Protestantism had been taken away, as represented by the year 508. Reagan’s commitment of finances and military might had been typified by the “arms” standing up for the papacy in 496. The destruction of pagan Rome’s sanctuary of strength, represented by the city of Rome, typifies the destruction of the US Constitution at the soon coming Sunday law, for the Constitution is the sanctuary of strength for the United States. At the Sunday law the papacy will once again be placed upon the throne of the earth, as represented by the year 538.

Verserna trettiotvå till trettiosex identifierar det mordiska krig som påvedömet då förde mot Guds trogna under de ett tusen två hundra sextio åren av den mörka medeltiden. Slutligen kommer påvedömet till sitt slut i vers trettiosex. I vers fyrtio ingick Reagan en hemlig allians med antikrist, vilket markerar att protestantismens motstånd hade tagits bort, såsom representerat av året 508. Reagans åtagande av finansiella medel och militär makt hade förebildats av de ”vapen” som reste sig till påvedömets försvar år 496. Förstörelsen av det hedniska Roms styrkans helgedom, representerad av staden Rom, förebildar förstörelsen av Förenta staternas konstitution vid den snart kommande söndagslagen, ty konstitutionen är styrkans helgedom för Förenta staterna. Vid söndagslagen kommer påvedömet återigen att placeras på jordens tron, såsom representerat av året 538.

Then will begin the final period of murderous papal persecution brought against God’s faithful as occurred in the Dark Ages from 538 unto 1798. This will lead to the close of human probation, when Michael stands up, as represented by 1798, when the papacy, who had prospered for twelve hundred and sixty years, received the indignation of the deadly wound.

Då skall den sista perioden av mordisk påvlig förföljelse mot Guds trogna börja, sådan den ägde rum under den mörka medeltiden från 538 till 1798. Detta kommer att leda till nådatidens avslutning för mänskligheten, när Mikael träder fram, så som det framställs av 1798, då påvedömet, som hade haft framgång under ett tusen två hundra sextio år, drabbades av förbittringen över det dödliga såret.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “On one occasion, when in New York City, I was in the night season called upon to behold buildings rising story after story toward heaven. These buildings were warranted to be fireproof, and they were erected to glorify their owners and builders. Higher and still higher these buildings rose, and in them the most costly material was used. Those to whom these buildings belonged were not asking themselves: ‘How can we best glorify God?’ The Lord was not in their thoughts.

> ”Vid ett tillfälle, då jag var i New York City, blev jag under nattens timmar kallad att se byggnader resa sig våning efter våning mot himlen. Dessa byggnader garanterades vara brandsäkra, och de uppfördes för att förhärliga sina ägare och byggmästare. Högre och allt högre reste sig dessa byggnader, och i dem användes det dyrbaraste material. De som dessa byggnader tillhörde frågade inte sig själva: ’Hur kan vi bäst förhärliga Gud?’ Herren fanns inte i deras tankar.

> “I thought: ‘Oh, that those who are thus investing their means could see their course as God sees it! They are piling up magnificent buildings, but how foolish in the sight of the Ruler of the universe is their planning and devising. They are not studying with all the powers of heart and mind how they may glorify God. They have lost sight of this, the first duty of man.’

> ”Jag tänkte: ’O, om de som på detta sätt investerar sina medel kunde se sitt handlingssätt så som Gud ser det! De hopar upp praktfulla byggnader, men hur dåraktiga är inte deras planer och påfund i världsalltets Härskares ögon. De ägnar inte alla hjärtats och sinnets krafter åt att utröna hur de må förhärliga Gud. De har förlorat detta ur sikte, människans första plikt.’”

> “As these lofty buildings went up, the owners rejoiced with ambitious pride that they had money to use in gratifying self and provoking the envy of their neighbors. Much of the money that they thus invested had been obtained through exaction, through grinding down the poor. They forgot that in heaven an account of every business transaction is kept; every unjust deal, every fraudulent act, is there recorded. The time is coming when in their fraud and insolence men will reach a point that the Lord will not permit them to pass, and they will learn that there is a limit to the forbearance of Jehovah.

> ”När dessa höga byggnader reste sig, gladde sig ägarna i högmodig ärelystnad över att de hade pengar att använda för att tillfredsställa jaget och väcka sina grannars avund. En stor del av de pengar som de sålunda investerade hade erhållits genom utpressning, genom att förtrycka de fattiga. De glömde att i himlen förs räkenskap över varje affärstransaktion; varje orättfärdig uppgörelse, varje bedräglig handling, är där upptecknad. Den tid kommer då människorna i sitt bedrägeri och sitt övermod skall nå en gräns som Herren inte kommer att tillåta dem att överskrida, och de skall få lära sig att Jehovas långmodighet har en gräns.

> “The scene that next passed before me was an alarm of fire. Men looked at the lofty and supposedly fire-proof buildings and said: ‘They are perfectly safe.’ But these buildings were consumed as if made of pitch. The fire engines could do nothing to stay the destruction. The firemen were unable to operate the engines.

> ”Nästa scen som utspelade sig inför mig var ett brandlarm. Män såg på de höga och förment brandsäkra byggnaderna och sade: ’De är fullkomligt säkra.’ Men dessa byggnader uppslukades som om de varit gjorda av beck. Brandkårens sprutor kunde inte göra någonting för att hejda förstörelsen. Brandmännen förmådde inte använda sprutorna.

> “I am instructed that when the Lord’s time comes, should no change have taken place in the hearts of proud, ambitious human beings, men will find that the hand that had been strong to save will be strong to destroy. No earthly power can stay the hand of God. No material can be used in the erection of buildings that will preserve them from destruction when God’s appointed time comes to send retribution on men for their disregard of His law and for their selfish ambition.

> ”Jag har fått undervisning om att när Herrens tid kommer, om ingen förändring har skett i stolta, äregiriga människors hjärtan, skall människor finna att den hand som varit stark att frälsa skall vara stark att förgöra. Ingen jordisk makt kan hejda Guds hand. Inget material kan användas vid uppförandet av byggnader som bevarar dem från förstörelse när Guds bestämda tid kommer att sända vedergällning över människorna för deras förakt för hans lag och för deras själviska äregirighet.

> “There are not many, even among educators and statesmen, who comprehend the causes that underlie the present state of society. Those who hold the reins of government are not able to solve the problem of moral corruption, poverty, pauperism, and increasing crime. They are struggling in vain to place business operations on a more secure basis. If men would give more heed to the teaching of God’s word, they would find a solution of the problems that perplex them.

> Det är inte många, inte ens bland lärare och statsmän, som förstår de orsaker som ligger till grund för samhällets nuvarande tillstånd. De som håller regeringens tyglar är inte i stånd att lösa problemet med moralisk fördärv, fattigdom, armod och tilltagande brottslighet. De kämpar förgäves för att ställa affärsverksamheten på en fastare grund. Om människorna ville ägna större uppmärksamhet åt undervisningen i Guds ord, skulle de finna en lösning på de problem som förbryllar dem.

> “The Scriptures describe the condition of the world just before Christ’s second coming. Of the men who by robbery and extortion are amassing great riches, it is written: ‘Ye have heaped treasure together for the last days. Behold, the hire of the laborers who have reaped down your fields, which is of you kept back by fraud, crieth: and the cries of them which have reaped are entered into the ears of the Lord of Sabaoth. Ye have lived in pleasure on the earth, and been wanton; ye have nourished your hearts, as in a day of slaughter. Ye have condemned and killed the just; and he doth not resist you.’ James 5:3–6.

> ”Skrifterna beskriver världens tillstånd strax före Kristi andra ankomst. Om de människor som genom rov och utpressning samlar stora rikedomar står det skrivet: ’I haven hopat skatter för de sista dagarna. Se, lönen för arbetarna som har skördat era åkrar, och som av eder hållits inne genom bedrägeri, ropar; och ropen från dem som har skördat har nått Herren Sebaots öron. I haven levat i njutning på jorden och varit vällustiga; I haven gött edra hjärtan som på en slaktdag. I haven fördömt och dödat den rättfärdige; han står eder icke emot.’ Jak. 5:3–6.

> “But who reads the warnings given by the fast-fulfilling signs of the times? What impression is made upon worldlings? What change is seen in their attitude? No more than was seen in the attitude of the inhabitants of the Noachian world. Absorbed in worldly business and pleasure, the antediluvians ‘knew not until the Flood came, and took them all away.’ Matthew 24:39. They had heaven-sent warnings, but they refused to listen. And today the world, utterly regardless of the warning voice of God, is hurrying on to eternal ruin.

> ”Men vem läser de varningar som ges genom tidens tecken, vilka hastigt går i uppfyllelse? Vilket intryck görs på världsmänniskorna? Vilken förändring märks i deras inställning? Inte mer än vad som sågs i inställningen hos invånarna i den noakiska världen. Upptagna av världsliga angelägenheter och nöjen ”märkte [de] ingenting förrän floden kom och ryckte bort dem alla”. Matteus 24:39. De hade varningar sända från himlen, men de vägrade att lyssna. Och i dag skyndar världen, fullständigt likgiltig för Guds varnande röst, vidare mot evig undergång.

> “The world is stirred with the spirit of war. The prophecy of the eleventh chapter of Daniel has nearly reached its complete fulfillment. Soon the scenes of trouble spoken of in the prophecies will take place.” Testimonies, volume 9, 12–14.

> ”Världen är uppfylld av krigets anda. Profetian i Daniels elfte kapitel har nästan nått sin fullständiga uppfyllelse. Snart skall de oroliga händelser som omtalas i profetiorna äga rum.” Testimonies, band 9, s. 12–14.

Back to Articles