Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ninety-Eight

Daniels bok – nummer etthundranittioåtta

Divine Gatherings and Prophetic Alignments: The Role of the 144,000 in the Eschatological Framework of Daniel 11:40

Gudomliga sammankomster och profetiska inriktningar: de 144 000:s roll i den eskatologiska ramen i Daniel 11:40

Author

Jeff Pippenger

Published

May 1, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are placing the line of the papacy, the line of apostate Republicanism, the line of apostate Protestantism, and the line of the one hundred and forty-four thousand into the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven. We are currently addressing that Christ gathers His people twice, and all the illustrations of gathering His people a second time represent the final sealing process of the one hundred and forty-four thousand.

Vi placerar påvedömets linje, det avfälliga republikanismens linje, den avfälliga protestantismens linje och de etthundrafyrtiofyra tusens linje in i den dolda historien i vers fyrtio i Daniel kapitel elva. Vi behandlar för närvarande att Kristus samlar sitt folk två gånger, och alla illustrationer av att samla sitt folk en andra gång representerar den slutliga beseglingsprocessen av de etthundrafyrtiofyra tusen.

When the divine symbol descends in a reform line the Lord then gathers a chosen people, who are thereafter tested. At the conclusion of the testing process there is a scattering, that is followed by His gathering those chosen people a second time, though many are left behind for failing the testing process. Christ began gathering His disciples at His baptism, and at the cross the disciples were scattered. After His resurrection He gathered His disciples a second time in advance of Pentecost. This line identified that a second gathering is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand just before the Sunday law, which is typified by Pentecost. The cross identifies a disappointment, followed by a second gathering.

När den gudomliga symbolen stiger ned i en reformlinje samlar Herren därefter ett utvalt folk, som sedan prövas. Vid avslutningen av prövningsprocessen sker en skingring, vilken följs av att Han samlar detta utvalda folk en andra gång, även om många lämnas kvar därför att de inte bestod prövningsprocessen. Kristus började samla sina lärjungar vid sitt dop, och vid korset skingrades lärjungarna. Efter sin uppståndelse samlade Han sina lärjungar en andra gång inför Pingsten. Denna linje visar att en andra samling fullbordas bland de etthundrafyrtiofyra tusen strax före söndagslagen, vilken förebildas av Pingsten. Korset utmärker en besvikelse, följd av en andra samling.

The second gathering after the cross began when Christ descended from meeting with His Father after His resurrection. When the divine symbol descends God’s people are to eat the message, and after Christ descended, He ate with the disciples.

Den andra samlingen efter korset började när Kristus steg ned efter att ha mött sin Fader efter sin uppståndelse. När den gudomliga symbolen stiger ned ska Guds folk äta budskapet, och efter att Kristus hade stigit ned åt han tillsammans med lärjungarna.

> And it came to pass, as he sat at meat with them, he took bread, and blessed it, and brake, and gave to them. And their eyes were opened, and they knew him; and he vanished out of their sight. Luke 24:30, 31.

> Och det skedde, när han låg till bords med dem, att han tog brödet och välsignade det och bröt det och gav åt dem. Då öppnades deras ögon, och de kände igen honom; och han försvann ur deras åsyn. Lukas 24:30, 31.

At the second gathering after the cross Christ “breathed” the Holy Spirit upon His disciples.

Vid den andra sammankomsten efter korset ”utandades” Kristus den Helige Ande över sina lärjungar.

> “The act of Christ in breathing upon his disciples the Holy Ghost, and in imparting his peace to them, was as a few drops before the plentiful shower to be given on the day of Pentecost.” Spirit of Prophecy, volume 3, 243.

> ”Kristi handling att andas på sina lärjungar den helige Ande och att ge dem sin frid var såsom några få droppar före det ymniga regn som skulle utgjutas på pingstdagen.” Spirit of Prophecy, volym 3, 243.

In the second gathering after the disappointment of April 19, 1844, Christ removed His hand from the mistake of 1843.

Vid den andra sammankomsten efter besvikelsen den 19 april 1844 drog Kristus bort sin hand från misstaget år 1843.

> “Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844.” Early Writings, 237.

> ”Dessa trofasta, besvikna människor, som inte kunde förstå varför deras Herre inte kom, lämnades inte i mörker. Återigen leddes de till sina Biblar för att rannsaka de profetiska tidsperioderna. Herrens hand togs bort från siffrorna, och misstaget förklarades. De såg att de profetiska tidsperioderna nådde fram till 1844 och att samma bevis som de hade lagt fram för att visa att de profetiska tidsperioderna avslutades 1843, bevisade att de skulle upphöra 1844.” Early Writings, 237.

At the disappointment the second angel descended with a “writing in his hand.”

Vid besvikelsen steg den andre ängeln ned med ”en skrift i sin hand.”

> “Another mighty angel was commissioned to descend to earth. Jesus placed in his hand a writing, and as he came to the earth, he cried, ‘Babylon is fallen, is fallen.’” Early Writings, 247.

> ”Ytterligare en mäktig ängel fick i uppdrag att stiga ned till jorden. Jesus lade en skrift i hans hand, och när han kom till jorden ropade han: ’Babylon har fallit, har fallit.’” Early Writings, 247.

The testing process that began with the arrival of the second angel, concluded at the Exeter camp meeting when the Holy Spirit was poured out and the message went like a tidal wave. That testing process was distinctly identified after the cross when the time period unto the outpouring of the Holy Spirit at Pentecost was preceded by a period of fifty days, that was in turn made up of a period of forty days, followed by a period of ten days which concluded at Pentecost.

Prövningsprocessen som började med den andre ängelns ankomst avslutades vid lägermötet i Exeter, när den helige Ande utgöts och budskapet gick fram som en flodvåg. Denna prövningsprocess identifierades tydligt efter korset, då tidsperioden fram till den helige Andes utgjutelse vid pingsten föregicks av en period om femtio dagar, vilken i sin tur bestod av en period om fyrtio dagar, följd av en period om tio dagar som avslutades vid pingsten.

> “God’s people are to be constantly reaching up to him in prayer. It was after the early disciples had spent ten days in supplication, after all differences had been put away, and they had united in deep heart-searching, and in confession and putting away of sins, and in drawing together in holy fellowship, that the Holy Ghost came upon them, and the promise of Christ was fulfilled. There was a wonderful outpouring of the Holy Spirit. Suddenly there came from heaven the sound as of a rushing mighty wind, and it filled all the house where they were sitting. ‘And the same day there were added unto them about three thousand souls.’” Review and Herald, March 11, 1909.

> ”Guds folk skall ständigt räcka sig upp till honom i bön. Det var först sedan de första lärjungarna hade tillbringat tio dagar i åkallan, sedan alla meningsskiljaktigheter hade lagts åt sidan och de hade förenat sig i djup självrannsakan, i bekännelse och bortläggande av synder och i att slutas samman i helig gemenskap, som den Helige Ande kom över dem och Kristi löfte uppfylldes. Det skedde ett underbart utgjutande av den Helige Ande. Plötsligt kom från himlen ett dån såsom av en framfarande våldsam vind, och det uppfyllde hela huset där de satt. ’Och på den dagen ökades de med omkring tre tusen själar.’” Review and Herald, 11 mars 1909.

During the forty days, Christ was in attendance teaching the disciples, and then He ascended. The ten days that followed was a period of preparation in advance of the Pentecostal outpouring of the Holy Spirit. The forty days of instruction that followed the cross aligns with April 19, 1844 unto the beginning of the Exeter camp meeting on August 12, 1844. The ten days which preceded Pentecost represented August 12 through 17, 1844, when the Millerites unified upon the message of the Midnight Cry brought by Samuel Snow. In that camp meeting two classes were manifested, and only one class received the Pentecostal outpouring at the conclusion of the meeting. In that period represented by the forty days one class received the instruction, and the other class refused the instruction. When the Midnight Cry arrived one class had the oil, the other did not.

Under de fyrtio dagarna var Kristus närvarande och undervisade lärjungarna, och därefter steg Han upp. De tio dagar som följde var en förberedelsetid inför den pentekostala utgjutelsen av den Helige Ande. De fyrtio undervisningsdagarna som följde på korset motsvarar tiden från den 19 april 1844 till början av lägermötet i Exeter den 12 augusti 1844. De tio dagar som föregick pingsten representerade tiden från den 12 till den 17 augusti 1844, då milleriterna förenades kring budskapet om Midnattsropet som frambars av Samuel Snow. Vid det lägermötet blev två klasser uppenbarade, och endast den ena klassen mottog den pentekostala utgjutelsen vid mötets avslutning. Under den period som representeras av de fyrtio dagarna mottog den ena klassen undervisningen, medan den andra klassen avvisade undervisningen. När Midnattsropet kom hade den ena klassen oljan, den andra hade den inte.

> “‘While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept.’ By the tarrying of the bridegroom is represented the passing of the time when the Lord was expected, the disappointment, and the seeming delay. In this time of uncertainty, the interest of the superficial and halfhearted soon began to waver, and their efforts to relax; but those whose faith was based on a personal knowledge of the Bible had a rock beneath their feet, which the waves of disappointment could not wash away. ‘They all slumbered and slept;’ one class in unconcern and abandonment of their faith, the other class patiently waiting till clearer light should be given. Yet in the night of trial the latter seemed to lose, to some extent, their zeal and devotion. The halfhearted and superficial could no longer lean upon the faith of their brethren. Each must stand or fall for himself.” The Great Controversy, 395.

> ”’Medan brudgummen dröjde, blev de alla dåsiga och somnade.’ Genom brudgummens dröjsmål framställs den tid som förflöt då Herren väntades, besvikelsen och den skenbara förseningen. Under denna tid av ovisshet började de ytliga och halvhjärtade snart att vackla i sitt intresse, och deras ansträngningar avtog; men de vilkas tro var grundad på en personlig kunskap om Bibeln hade en klippa under sina fötter, som besvikelsens vågor inte kunde skölja bort. ’De blev alla dåsiga och somnade’; den ena gruppen i likgiltighet och övergivande av sin tro, den andra gruppen i tålmodig väntan tills klarare ljus skulle ges. Ändå tycktes de senare under prövningens natt till någon del förlora sin iver och hängivenhet. De halvhjärtade och ytliga kunde inte längre stödja sig på sina bröders tro. Var och en måste stå eller falla för sig själv.” The Great Controversy, 395.

During the ten days leading to Pentecost, and the period of the Exeter camp meeting, Christ gathered His people a second time in advance of those people carrying His message to the world. When the third angel descended on October 22, 1844, the little flock was again disappointed and scattered, but a period of instruction began on October 22, 1844 as Christ led His people into the Most Holy Place. In 1849, the Lord stretched forth His hand a second time to gather again those whom He had gathered out of the disappointments of April 19 and October 22, 1844.

Under de tio dagar som föregick pingsten, och under tiden för lägermötet i Exeter, samlade Kristus sitt folk en andra gång, innan detta folk bar ut Hans budskap till världen. När den tredje ängeln steg ned den 22 oktober 1844, blev den lilla hjorden återigen besviken och skingrad, men en undervisningsperiod började den 22 oktober 1844, då Kristus ledde sitt folk in i det allra heligaste. År 1849 räckte Herren ut sin hand för andra gången för att åter samla dem som Han hade samlat ut ur besvikelserna den 19 april och den 22 oktober 1844.

In 1844, the instruction was in regards to the message which the third angel had in his hand when he descended, but in the “period of doubt and uncertainty” that followed the great disappointment, many lost their way. By 1849, the work of gathering the little scattered flock was initiated, but what was illustrated by that history was the defeat of 1863, and the first Kadesh for modern Israel. The future victory of the one hundred and forty-four thousand and their work at the second Kadesh was delayed.

År 1844 gällde undervisningen det budskap som den tredje ängeln hade i sin hand när han steg ned, men under den ”period av tvivel och osäkerhet” som följde på den stora besvikelsen förlorade många vägen. År 1849 inleddes arbetet med att samla den lilla, skingrade hjorden, men det som åskådliggjordes genom den historien var nederlaget 1863 och det första Kadesh för det moderna Israel. Den framtida segern för de etthundrafyrtiofyra tusen och deras verk vid det andra Kadesh blev fördröjd.

When the Lord descended on September 11, 2001 He gathered His last-day people, gave them His spiritual food to eat, breathed His Spirit upon those people as He began to sprinkle the latter rain, and He also initiated a testing process that led to July 18, 2020, when His last day people were disappointed and scattered. For three and a half days they were dead in the street. Both the three and a half days, and the forty-day period in the time of Christ represent a wilderness. It is also represented by the period from April 19, 1844 unto August 12, 1844, and also the period from October 22, 1844 unto 1849.

När Herren steg ned den 11 september 2001 samlade Han sitt folk i den sista tiden, gav dem sin andliga föda att äta, andades sin Ande över detta folk när Han började bestänka dem med det sena regnet, och Han inledde också en prövningsprocess som ledde fram till den 18 juli 2020, då Hans folk i den sista tiden blev besviket och skingrades. Under tre och en halv dag var de döda på gatan. Både de tre och en halv dagarna och fyrtiodagarsperioden på Kristi tid representerar en öken. Den representeras också av perioden från den 19 april 1844 till den 12 augusti 1844, och även av perioden från den 22 oktober 1844 till 1849.

From July, 2023 unto the Sunday law, which is the ten days that preceded Pentecost, the camp meeting at Exeter from August 12 unto August 17, and the period from 1849 unto 1863, all align with one another. They represent the period of the second gathering of God’s last-day people. The period from the disappointment to the outpouring of the Holy Spirit is divided into two distinct periods.

Från juli 2023 fram till söndagslagen, som är de tio dagar som föregick pingsten, samstämmar lägermötet i Exeter från den 12 augusti till den 17 augusti samt perioden från 1849 till 1863 med varandra. De representerar perioden för den andra insamlingen av Guds folk i den yttersta tiden. Perioden från besvikelsen till den Helige Andes utgjutelse är indelad i två åtskilda perioder.

Within the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven the line of apostate Protestantism (the nominal church), the line of Laodicean Seventh-day Adventism (nominal Adventism), the line of Catholicism, and the line of true Protestantism are all represented. Those four lines illustrate true Protestantism in controversy with a threefold union of the dragon (Judas), the beast (Catholicism) and the false prophet (apostate Protestantism).

I den dolda historien i vers fyrtio i Daniel kapitel elva representeras linjen av avfällig protestantism (den namnkristna kyrkan), linjen av laodikeisk sjundedagsadventism (namnkristen adventism), linjen av katolicism och linjen av sann protestantism. Dessa fyra linjer illustrerar sann protestantism i strid med en trefaldig sammanslutning av draken (Judas), vilddjuret (katolicismen) och den falske profeten (avfällig protestantism).

Within the very same hidden history the line of apostate Republicanism is also illustrated. Within that line a controversy between the Democrat (the dragon) and Republican parties (the image of the beast) is represented. The Republican party is to lead out in forming the image to the beast, and in so doing it manifests the prophetic characteristics of the beast (the papacy). In God’s Word the papacy, who is the king of the north and also the beast, is given Egypt, (the dragon) as payment for services rendered for being used by God’s as a tool of judgment.

Inom samma dolda historia åskådliggörs också den avfälliga republikanismens linje. Inom denna linje framställs en strid mellan det demokratiska partiet (draken) och det republikanska partiet (vilddjurets bild). Det republikanska partiet skall gå i spetsen för att forma bilden åt vilddjuret, och därigenom uppenbarar det vilddjurets profetiska kännetecken (påvedömet). I Guds ord ges påvedömet, som är nordens konung och även vilddjuret, Egypten (draken) som betalning för utförda tjänster, då det av Gud används som ett domsredskap.

> Son of man, Nebuchadrezzar king of Babylon caused his army to serve a great service against Tyrus: every head was made bald, and every shoulder was peeled: yet had he no wages, nor his army, for Tyrus, for the service that he had served against it: Therefore thus saith the Lord God; Behold, I will give the land of Egypt unto Nebuchadrezzar king of Babylon; and he shall take her multitude, and take her spoil, and take her prey; and it shall be the wages for his army. I have given him the land of Egypt for his labour wherewith he served against it, because they wrought for me, saith the Lord God. In that day will I cause the horn of the house of Israel to bud forth, and I will give thee the opening of the mouth in the midst of them; and they shall know that I am the Lord. Ezekiel 29:18–21.

> Människobarn, Nebukadressar, kungen i Babylon, lät sin här utföra ett hårt arbete mot Tyrus: varje huvud blev kalt och varje skuldra hudflängd; men han fick ingen lön, inte heller hans här, för Tyrus, för den tjänst som han hade gjort mot det. Därför säger Herren Gud så: Se, jag skall ge Egyptens land åt Nebukadressar, kungen i Babylon; och han skall föra bort dess rikedom, ta dess byte och ta dess rov; och det skall vara lönen åt hans här. Jag har gett honom Egyptens land för det arbete varmed han tjänade mot det, eftersom de verkade för mig, säger Herren Gud. På den dagen skall jag låta ett horn växa fram åt Israels hus, och jag skall ge dig en öppen mun mitt ibland dem; och de skall inse att jag är Herren. Hesekiel 29:18–21.

Nebuchadnezzar, who is the king of the north in the passage, is given the land of Egypt as his wages, thus typifying that in the last days, the papacy is given Egypt, which is the dragon, which is the ten kings, the United Nations, who agree to give their seventh kingdom unto the beast for a short space.

Nebukadnessar, som i avsnittet är kungen i norr, ges landet Egypten som sin lön och förebildar därmed att på de sista dagarna ges påvedömet Egypten, vilket är draken, vilket är de tio kungarna, Förenta nationerna, som är överens om att ge sitt sjunde rike åt vilddjuret för en kort tid.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> Och de tio horn som du såg på vilddjuret, de skall hata skökan och göra henne öde och naken, och de skall äta hennes kött och bränna upp henne i eld. Ty Gud har lagt i deras hjärtan att fullborda hans vilja och att vara eniga och ge sitt rike åt vilddjuret, till dess att Guds ord har blivit fullbordade. Uppenbarelseboken 17:16, 17.

This prophetic payment is represented also in Daniel chapter eleven verse forty-two.

Denna profetiska betalning framställs också i Daniel kapitel elva vers fyrtiotvå.

> He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:42.

> Han skall också sträcka ut sin hand mot länderna; och Egyptens land skall inte undkomma. Daniel 11:42.

The papacy prevails over the dragon power in the time of the latter rain, for this payment is accomplished “in” the “day” when God “causes the horn of the house of Israel to bud forth.” It is the rain that causes the Israel of God to bud forth, and that day began on September 11, 2001, which was the day of the east wind.

Påvedömet får överhand över drakens makt under den sena regnets tid, ty denna vedergällning fullbordas ”på” den ”dag” då Gud ”låter ett horn växa upp åt Israels hus”. Det är regnet som får Guds Israel att skjuta skott, och den dagen började den 11 september 2001, som var östanvindens dag.

> He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:6–9.

> Jakobs avkom skall slå rot; Israel skall blomstra och knoppas och uppfylla jordens yta med frukt. Har han slagit honom så som han slog dem som slog honom? Eller har han blivit dödad såsom de blev dräpta som blev dräpta av honom? Med måtta, när det skjuter upp, går du till rätta med det; han håller tillbaka sin hårda vind på östanvindens dag. Därför skall Jakobs missgärning därigenom försonas, och detta är all frukten av att hans synd tas bort: när han gör altarets alla stenar lika kritstenar som krossas till stycken, skall aserorna och avgudabilderna inte bli stående. Jesaja 27:6–9.

Egypt is given to the papal beast when the latter rain is being poured out. The latter rain began to sprinkle when the east wind, representing Islam of the third woe was “stayed,” or restrained on September 11, 2001. Then the rain began to be measured, (sprinkled) upon Israel as they began to bud. At the Sunday law, when the third woe comes again, the latter rain is poured out without measure. Between September 11, 2001 and the soon coming Sunday law “the iniquity of Jacob” is purged, and the Hebrew word “purged” means “atoned for”. At the Sunday law the papal beast is given Egypt (the dragon), as those ten kings commit fornication with the papacy by forming a worldwide image of the beast.

Egypten överlämnas åt det påvliga vilddjuret när det sena regnet utgjuts. Det sena regnet började falla som ett stänkregn när östanvinden, som representerar islam i det tredje ve, blev ”hejdad”, eller återhållen, den 11 september 2001. Då började regnet mätas ut, (stänkas) över Israel, när de började skjuta skott. Vid söndagslagen, när det tredje vet kommer igen, utgjuts det sena regnet utan mått. Mellan den 11 september 2001 och den snart kommande söndagslagen blir ”Jakobs missgärning” renad, och det hebreiska ordet ”renad” betyder ”sonad”. Vid söndagslagen ges Egypten (draken) åt det påvliga vilddjuret, när dessa tio kungar begår otukt med påvedömet genom att upprätta en världsomfattande avbild åt vilddjuret.

Before the Sunday law, during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, the apostate Republican horn forms an image to the beast with the apostate Protestant horn, and in that prophetic line the Republican party prevails over the Democratic party, for the Democratic party is a dragon power and the Republican party is the power who forms the image of the papacy.

Före söndagslagen, under de etthundrafyrtiofyratusens beseglingstid, formar det avfälliga republikanska hornet tillsammans med det avfälliga protestantiska hornet en avbild åt vilddjuret, och i den profetiska linjen triumferar det republikanska partiet över det demokratiska partiet, ty det demokratiska partiet är en drakmakt och det republikanska partiet är den makt som formar en avbild av påvedömet.

Within the prophetic history of the earth beast the end of the Democratic party and the end of the Republican party is identified. Those two parties form the horn of Republicanism, but they identify an internal struggle that runs through the entire history of the earth beast. That horn (Republican) contains an internal microcosm of the two horns of the earth beast.

Inom den profetiska historien om jorddjuret identifieras slutet för det demokratiska partiet och slutet för det republikanska partiet. Dessa två partier bildar republikanismens horn, men de identifierar en inre kamp som löper genom hela jorddjurets historia. Det hornet (det republikanska) rymmer ett inre mikrokosmos av jorddjurets två horn.

In the testimony of the kingdom of the Medes and Persians it was the last horn that came up higher, and the Democratic party began first in American history, but at the end the Republican party comes up higher and prevails over the Democrats. In the history of the latter rain, which began on September 11, 2001, the globalist, dragon-inspired Democrats rose up out of the bottomless pit of Revelation chapter eleven and slew the Republicans by stealing the 2020 election. Their war against Trump (and the Republicans) began when he announced his candidacy in 2015, and it only intensified from that point onward.

I vittnesbördet om medernas och persernas rike var det det sista hornet som steg upp högre, och det demokratiska partiet framträdde först i Amerikas historia, men i slutet stiger det republikanska partiet upp högre och får överhanden över demokraterna. I den sena regnets historia, som började den 11 september 2001, steg de globalistiska, drakinspirerade demokraterna upp ur den bottenlösa avgrunden i Uppenbarelseboken kapitel elva och dräpte republikanerna genom att stjäla valet 2020. Deras krig mot Trump (och republikanerna) började när han tillkännagav sin kandidatur 2015, och det intensifierades endast från den tidpunkten och framåt.

When the Democrats stole the election in 2020, they then instituted the Pelosi Trials, but when Trump announced his third campaign in 2022, fear came upon the Democrats, and their rage only increased, and they then came against Trump and his supporters with great wrath, for they knew their time was short. They celebrated his death, but when he stood up, great fear fell upon them.

När demokraterna stal valet år 2020, inrättade de därefter Pelosi-rättegångarna; men när Trump tillkännagav sin tredje kampanj år 2022, kom fruktan över demokraterna, och deras vrede tilltog endast, och de gick då emot Trump och hans anhängare med stor vrede, ty de visste att deras tid var kort. De firade hans död, men när han reste sig upp, föll stor fruktan över dem.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:7–11.

> Och när de har fullgjort sitt vittnesbörd, skall vilddjuret, som stiger upp ur avgrunden, föra krig mot dem och besegra dem och döda dem. Och deras döda kroppar skall ligga på gatan i den stora staden, som i andlig mening kallas Sodom och Egypten, där också vår Herre blev korsfäst. Och människor av folk och stammar och tungomål och nationer skall se deras döda kroppar i tre och en halv dag och inte tillåta att deras döda kroppar läggs i gravar. Och de som bor på jorden skall glädja sig över dem och göra sig lustiga och skicka gåvor till varandra, därför att dessa två profeter plågade dem som bodde på jorden. Och efter tre och en halv dag kom livsanden från Gud in i dem, och de stod på sina fötter; och stor fruktan föll över dem som såg dem. Uppenbarelseboken 11:7–11.

The period that identifies the end of the Democratic party is from the inauguration of Biden in 2021 unto the inauguration of Trump in 2025. The period began with the Pelosi Trials, which were purely unconstitutional and totally political in nature. That history, representing the death of the sixth president since the time of the end in 1989 unto the eighth president that is of the seven began with political trials (the Pelosi Trials), and it ends with the death of the Democratic party, and a second set of Pelosi Trials, as the political targets are reversed.

Den period som identifierar slutet för det demokratiska partiet sträcker sig från Bidens installation 2021 till Trumps installation 2025. Perioden började med Pelosi-rättegångarna, vilka var rent grundlagsstridiga och till sin natur helt och hållet politiska. Denna historia, som representerar döden för den sjätte presidenten sedan ändens tid 1989 fram till den åttonde presidenten, som är av de sju, började med politiska rättegångar (Pelosi-rättegångarna), och den slutar med det demokratiska partiets död och en andra omgång Pelosi-rättegångar, då de politiska måltavlorna är omvända.

The illustration of the history is located in chapter eleven of Revelation, which found its first fulfillment in the French Revolution. The French Revolution is the classic historical example of the guillotine type of political warfare that identifies one ruling party killing another, and then having that very same ruling power overthrown and persecuted themselves.

Framställningen av historien återfinns i Uppenbarelsebokens elfte kapitel, vilket fick sin första uppfyllelse i den franska revolutionen. Den franska revolutionen är det klassiska historiska exemplet på den giljotintyp av politisk krigföring som kännetecknas av att ett härskande parti dödar ett annat och därefter själva blir störtade och förföljda av just denna samma härskande makt.

The period from the inauguration of Biden and the Pelosi Trials, unto the second inauguration of Trump and the reversal of the Pelosi Trials identifies the end of the Democratic party, and it identifies when Trump repeats the implementation of a set of executive orders that were typified by the Alien and Sedition Acts. The implementation of those executive orders will begin the second Pelosi Trials and identify the beginning of the period when the image of the beast is begun in earnest. That period ends at the enforcement of the Sunday law, so the period begins with executive orders paralleling the Alien and Sedition Acts, and ends with the Sunday law. It is there that the Republican party ends.

Perioden från Bidens installation och Pelosi-rättegångarna till Trumps andra installation och upphävandet av Pelosi-rättegångarna identifierar slutet på det demokratiska partiet, och den identifierar när Trump upprepar genomförandet av en uppsättning exekutiva order som förebildades av Alien and Sedition Acts. Genomförandet av dessa exekutiva order kommer att inleda de andra Pelosi-rättegångarna och identifiera början på den period då vilddjurets bild på allvar börjar framträda. Den perioden slutar vid genomdrivandet av söndagslagen, så perioden börjar med exekutiva order som motsvarar Alien and Sedition Acts och slutar med söndagslagen. Det är där det republikanska partiet upphör.

Both periods representing the conclusion of the Democratic party and then the Republican party are prophetically connected, and are represented by the period of twenty-two years from 1776 unto 1798. That period has three waymarks; the Declaration of Independence in 1776, thirteen years later the Constitution, followed by the Alien and Sedition Acts of 1798. Those three waymarks find fulfillment in the line of the Democratic and Republican parties, though the application of the second and third waymark is at a different point in each line.

Båda perioderna, som representerar avslutningen först av det demokratiska partiet och därefter av det republikanska partiet, är profetiskt förbundna och framställs genom perioden om tjugotvå år från 1776 till 1798. Den perioden har tre kännemärken: Självständighetsförklaringen år 1776, tretton år senare Konstitutionen, följd av Alien and Sedition Acts år 1798. Dessa tre kännemärken finner sin uppfyllelse i det demokratiska och det republikanska partiets linje, även om tillämpningen av det andra och tredje kännemärket sker vid olika punkter i vardera linjen.

We will explain these waymarks and their fulfillments in the next article.

Vi kommer att förklara dessa vägmarkeringar och deras uppfyllelser i nästa artikel.

> “There are but two parties, Satan works with his crooked, deceiving power, and through strong delusions he catches all who do not abide in the truth, who have turned away their ears from the truth, and have turned unto fables. Satan himself abode not in the truth, he is the mystery of iniquity. Through his subtlety he gives to his soul-destroying errors the appearance of truth. Herein is their power to deceive. It is because they are a counterfeit of the truth that Spiritualism, Theosophy, and the like deceptions gain such power over the minds of men. Herein is the masterly working of Satan. He pretends to be the Savior of man, the benefactor of the human race, and thus he more readily lures his victims to destruction.

> ”Det finns endast två parter. Satan verkar med sin förvridna, bedrägliga makt, och genom kraftiga villfarelser fångar han alla som inte förblir i sanningen, som har vänt sina öron bort från sanningen och vänt sig till fabler. Satan själv förblev inte i sanningen; han är laglöshetens hemlighet. Genom sin list ger han sina själsfördärvande villfarelser skenet av sanning. Häri ligger deras makt att bedra. Det är därför att de är en förfalskning av sanningen som Spiritismen, Teosofin och liknande bedrägerier får sådan makt över människors sinnen. Häri visar sig Satans mästerliga verksamhet. Han utger sig för att vara människans Frälsare, människosläktets välgörare, och på så sätt lockar han desto lättare sina offer till fördärvet.

> “We are warned in the word of God that sleepless vigilance is the price of safety. Only in the straight path of truth and righteousness can we escape the tempter’s power. But the world is ensnared. Satan’s skill is exercised in devising plans and methods without number to accomplish his purposes. Dissimulation has become a fine art with him, and he works in the guise of an angel of light. God’s eye alone discerns his schemes to contaminate the world with false and ruinous principles bearing on their face the appearance of genuine goodness. He works to restrict religious liberty, and to bring into the religious world a species of slavery. Organizations, institutions, unless kept by the power of God, will work under Satan’s dictation to bring men under the control of men: and fraud and guile will bear the semblance of zeal for truth, and for the advancement of the kingdom of God. Whatever in our practice is not as open as the day, belongs to the methods of the prince of evil. His methods are practiced even among Seventh Day Adventists, who claim to have advanced truth.

> ”Vi varnas i Guds ord för att sömnlös vaksamhet är säkerhetens pris. Endast på sanningens och rättfärdighetens raka stig kan vi undkomma frestarens makt. Men världen är fångad i snaran. Satan använder sin skicklighet till att utarbeta planer och metoder utan tal för att fullfölja sina avsikter. Förställning har hos honom blivit en skön konst, och han verkar under sken av en ljusets ängel. Endast Guds öga urskiljer hans anslag att besmitta världen med falska och fördärvliga principer, vilka på ytan bär skenet av verklig godhet. Han verkar för att inskränka den religiösa friheten och för att införa ett slags slaveri i den religiösa världen. Organisationer och institutioner kommer, om de inte bevaras genom Guds kraft, att verka under Satans diktat för att lägga människor under människors kontroll; och bedrägeri och list kommer att bära skenet av nitälskan för sanningen och för främjandet av Guds rike. Allt i vår praxis som inte är lika öppet som dagen tillhör den ondes furstes metoder. Hans metoder tillämpas till och med bland sjundedagsadventister, som gör anspråk på att ha den framåtskridande sanningen.”

> “If men resist the warnings the Lord sends them, they become even leaders in evil practices; such men assume to exercise the prerogatives of God—they presume to do that which God himself will not do in seeking to control the minds of men. They introduce their own methods and plans, and through their misconceptions of God, they weaken the faith of others in the truth, and bring in false principles that will work like leaven to taint and corrupt our institutions and churches. Anything that lowers man’s conception of righteousness, and equity, and impartial judgment, any devise or precept that brings God’s human agents under the control of human minds, impairs their faith in God; it separates the soul from God, for it leads away from the path of strict integrity and righteousness.

> ”Om människor står emot de varningar som Herren sänder dem, blir de till och med ledare i onda sedvänjor; sådana människor tar sig före att utöva Guds företrädesrätter — de förmäter sig att göra det som Gud själv inte vill göra när det gäller att söka styra människors sinnen. De inför sina egna metoder och planer, och genom sina missuppfattningar om Gud försvagar de andras tro på sanningen och för in falska principer som kommer att verka såsom surdeg för att smitta och fördärva våra institutioner och församlingar. Allt som sänker människans uppfattning om rättfärdighet och rättvisa och opartisk dom, varje anordning eller föreskrift som bringar Guds mänskliga redskap under mänskliga sinnens kontroll, försvagar deras tro på Gud; det skiljer själen från Gud, ty det leder bort från den stränga redbarhetens och rättfärdighetens väg.

> “God will not vindicate any device whereby man shall in the slightest degree rule or oppress his fellow-man. The only hope for fallen man is to look to Jesus, and receive him as the only Savior. As soon as man begins to make an iron rule for other men, as soon as he begins to harness up and drive men according to his own mind, he dishonors God, and imperils his own soul, and the souls of his brethren. Sinful man can find hope and righteousness only in God; and no human being is righteous any longer than he has faith in God, and maintains the vital connection with him. A flower of the field must have its root in the soil; it must have air, dew, showers, and sunshine. It will flourish only as it receives these advantages, and all are from God. So with men. We receive from God that which ministers to the life of the soul. We are warned not to trust in man, nor to make flesh our arm. A curse is pronounced upon all who do this.” The 1888 Materials, 1432–1434.

> ”Gud kommer inte att rättfärdiga något tillvägagångssätt varigenom människan ens i minsta mån skall härska över eller förtrycka sin medmänniska. Det enda hoppet för den fallna människan är att se på Jesus och ta emot honom som den ende Frälsaren. Så snart människan börjar göra en järnhård regel för andra människor, så snart hon börjar spänna för och driva människor enligt sitt eget sinne, vanärar hon Gud och utsätter sin egen själ och sina bröders själar för fara. Den syndiga människan kan finna hopp och rättfärdighet endast i Gud; och ingen människa är rättfärdig längre än hon har tro på Gud och bevarar den levande förbindelsen med honom. En blomma på marken måste ha sin rot i jorden; den måste ha luft, dagg, regnskurar och solsken. Den skall blomstra endast när den får dessa förmåner, och alla kommer från Gud. Så är det också med människorna. Vi tar emot från Gud det som tjänar själens liv. Vi varnas för att förtrösta på människor eller göra kött till vår arm. En förbannelse uttalas över alla som gör detta.” The 1888 Materials, 1432–1434.

Back to Articles