Article

# The Book of Daniel - Number Seventy-Nine

Daniels bok – nummer sjuttionio

Unveiling the Rebellion of 1888: Lessons from the Second Generation of Laodicean Adventism

Avslöjandet av upproret 1888: lärdomar från den andra generationen av laodiceisk adventism

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The second generation of Laodicean Adventism arrived in 1888, and that generation is symbolically represented in Ezekiel chapter eight, as the second abomination, which is represented by the “chambers of his imagery.”

Den andra generationen av laodikeisk adventism anlände år 1888, och den generationen framställs symboliskt i Hesekiel kapitel åtta som den andra styggelsen, vilken representeras av ”hans bilders kamrar”.

> So I went in and saw; and behold every form of creeping things, and abominable beasts, and all the idols of the house of Israel, pourtrayed upon the wall round about. And there stood before them seventy men of the ancients of the house of Israel, and in the midst of them stood Jaazaniah the son of Shaphan, with every man his censer in his hand; and a thick cloud of incense went up. Then said he unto me, Son of man, hast thou seen what the ancients of the house of Israel do in the dark, every man in the chambers of his imagery? for they say, The Lord seeth us not; the Lord hath forsaken the earth. Ezekiel 8:10–12.

> Så gick jag in och såg; och se, alla slags krypande djur och vedervärdiga djur och alla Israels husets avgudar var avbildade på väggen runt omkring. Och framför dem stod sjuttio män av de äldste i Israels hus, och mitt ibland dem stod Jaasanja, Safans son, var och en med sitt rökelsekar i sin hand; och ett tjockt moln av rökelse steg upp. Då sade han till mig: Människobarn, har du sett vad de äldste i Israels hus gör i mörkret, var och en i sitt avgudakammer? Ty de säger: Herren ser oss inte; Herren har övergivit jorden. Hesekiel 8:10–12.

The chambers of imagery represent the wicked secrets within the hearts of those represented as the ancient men, and they have brought that very wickedness into not only the chambers of their minds, but also into the chambers of God’s sanctuary.

Bildkamrarna representerar de onda hemligheter som finns i hjärtana hos dem som framställs som de gamle männen, och just denna ondska har de fört in inte bara i sina sinnens kamrar, utan också i kamrarna i Guds helgedom.

> Eat thou not the bread of him that hath an evil eye, neither desire thou his dainty meats: For as he thinketh in his heart, so is he: Eat and drink, saith he to thee; but his heart is not with thee. Proverbs 23:6, 7.

> Ät inte den ondögdes bröd, och begär inte hans läckerheter; ty såsom han tänker i sitt hjärta, sådan är han. »Ät och drick«, säger han till dig, men hans hjärta är inte med dig. Ordspråksboken 23:6, 7.

The wickedness of the chambers of imagery is written both on the walls of the temple and the walls of the ancient men’s minds. The secret chambers of imagery of the second abomination of Ezekiel chapter eight, represent the second generation of Laodicean Adventism, and of the four abominations the second abomination takes more time to emphasize a corporate rebellion, although all four abominations are represented as being carried out by the men who were supposed to be the guardians of the people.

Ondskan i bildkamrarna är skriven både på templets väggar och på de äldstes sinnens väggar. Den hemliga bildkammaren i den andra styggelsen i Hesekiel kapitel åtta representerar den andra generationen av laodikeisk adventism, och av de fyra styggelserna ägnas den andra styggelsen mer tid åt att betona ett kollektivt uppror, även om alla fyra styggelserna framställs som utförda av de män som var avsedda att vara folkets väktare.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> ”Befrielsens tecken har satts på dem ’som suckar och ropar över alla de styggelser som bedrivs’. Nu går dödens ängel fram, framställd i Hesekiels syn genom männen med förödelsevapnen, åt vilka befallningen ges: ’Döda till förintelse gamla och unga, både jungfrur och små barn och kvinnor; men kom inte nära någon människa som har tecknet på sig; och börja vid Min helgedom.’ Profeten säger: ’De började med de gamla männen som var framför huset.’ Hesekiel 9:1–6. Förintelseverket börjar bland dem som har bekänt sig vara folkets andliga väktare. De falska väktarna är de första som faller. Det finns ingen att ömka eller skona. Män, kvinnor, unga kvinnor och små barn omkommer tillsammans.” The Great Controversy, 656.

The rebellion that marks the arrival of the second generation is specifically associated with the leadership of Laodicean Adventism, as fulfilled at the 1888 General Conference meeting in Minneapolis. It is represented by the expression “ancients of the house of Israel” and also by the “seventy men.” It was seventy elders that were associated with the work of Moses, and Jesus’ second group of disciples consisted of seventy men. “Seventy” represents leadership, as does “the ancients.” The second abomination places an extra emphasis upon the leadership, and in so doing it places the emphasis upon the abomination as being associated with a corporate rebellion of the leadership.

Upproret som utmärker den andra generationens ankomst är särskilt förbundet med den laodiceiska adventismens ledarskap, såsom det uppfylldes vid Generalkonferensens möte i Minneapolis år 1888. Det framställs genom uttrycket ”de äldste av Israels hus” och också genom ”de sjuttio männen”. Det var sjuttio äldste som var förbundna med Moses verk, och Jesu andra grupp av lärjungar bestod av sjuttio män. ”Sjuttio” representerar ledarskap, liksom ”de äldste”. Den andra styggelsen lägger en särskild betoning på ledarskapet, och därigenom lägger den betoningen på att styggelsen är förbunden med ett kollektivt uppror från ledarskapets sida.

In the midst of the seventy ancient men stood “Jaazaniah the son of Shaphan.” The name “Jaazaniah,” means “heard of God”, and he represents a leadership that rebelled at the very time that God was speaking, for he heard God, but refused to listen, for he professed that God had forsaken his people, and that God did not see what was happening in the secret chambers. Jaazaniah was the “son of Shaphan,” and the name “Shaphan” means “to hide”. The setting of the second generation represents a rebellion of the leadership that rebelled in the very time when God was speaking, and they believed that God did not see or care about their actions.

Mitt ibland de sjuttio forntida männen stod ”Jaasanja, Safans son”. Namnet ”Jaasanja” betyder ”hörd av Gud”, och han representerar ett ledarskap som gjorde uppror just vid den tid då Gud talade; ty han hörde Gud men vägrade lyssna, eftersom han bekände att Gud hade övergett sitt folk och att Gud inte såg vad som skedde i de hemliga kamrarna. Jaasanja var ”Safans son”, och namnet ”Safan” betyder ”att dölja”. Den andra generationens scen framställer ett uppror hos ledarskapet, som gjorde uppror just vid den tid då Gud talade, och de trodde att Gud varken såg eller brydde sig om deras handlingar.

Sister White recorded that she was shown the conversations of the leadership of Laodicean Adventism during the 1888 General Conference. At the 1888 General Conference God showed Sister White the meetings of the leaders which they had among themselves when they thought God was not listening. There in the secrecy of their rooms they spoke evil against Sister White, her son, and Elders Jones and Waggoner. They believed they could speak freely, for God could not see them in their private quarters, but God showed these very conversations to the prophetess. They were in a corporate meeting, and according to inspiration they were hearing the message of the latter rain, but they refused to hear.

Syster White nedtecknade att hon visades samtalen bland ledarskapet inom den laodikeiska adventismen under generalkonferensen 1888. Vid generalkonferensen 1888 visade Gud Syster White ledarnas sammankomster som de höll sinsemellan när de trodde att Gud inte lyssnade. Där, i avskildheten i sina rum, talade de ont mot Syster White, hennes son och äldstebröderna Jones och Waggoner. De trodde att de kunde tala fritt, ty Gud kunde inte se dem i deras privata kvarter, men Gud visade just dessa samtal för profetissan. De befann sig i ett gemensamt möte, och enligt inspirationen hörde de budskapet om det sena regnet, men de vägrade att höra.

What was it that had produced a leadership that manifested such open rebellion in 1888, that Sister White compared it to the rebellion of Korah, Dathan and Abiram?

Vad var det som hade frambringat ett ledarskap som visade ett så öppet uppror år 1888, att syster White jämförde det med Korahs, Datans och Abirams uppror?

> “When you are enlightened by the Holy Spirit, you will see all that wickedness at Minneapolis as it is, as God looks upon it. If I never see you again in this world, be assured that I forgive you the sorrow and distress and burden of soul you have brought upon me without any cause. But for your soul’s sake, for the sake of Him who died for you, I want you to see and confess your errors. You did unite with those who resisted the Spirit of God. You had all the evidence that you needed that the Lord was working through Brethren Jones and Waggoner; but you did not receive the light; and after the feelings indulged, the words spoken against the truth, you did not feel ready to confess that you had done wrong, that these men had a message from God, and you had made light of both message and messengers.

> ”När ni blir upplysta av den Helige Ande, skall ni se all den ondskan i Minneapolis sådan den är, sådan Gud ser på den. Om jag aldrig mer får se er i denna värld, så var förvissade om att jag förlåter er den sorg och bedrövelse och själens börda som ni utan någon orsak har lagt på mig. Men för er själs skull, för Hans skull som dog för er, vill jag att ni skall se och bekänna era fel. Ni förenade er verkligen med dem som stod emot Guds Ande. Ni hade all den bevisning ni behövde för att Herren verkade genom bröderna Jones och Waggoner; men ni tog inte emot ljuset; och efter de känslor ni hyste, de ord som uttalades mot sanningen, kände ni er inte redo att bekänna att ni hade handlat orätt, att dessa män hade ett budskap från Gud, och att ni hade ringaktat både budskapet och budbärarna.

> “Never before have I seen among our people such firm self-complacency and unwillingness to accept and acknowledge light as was manifested at Minneapolis. I have been shown that not one of the company who cherished the spirit manifested at that meeting would again have clear light to discern the preciousness of the truth sent them from heaven until they humbled their pride and confessed that they were not actuated by the Spirit of God, but that their minds and hearts were filled with prejudice. The Lord desired to come near to them, to bless them and heal them of their backslidings, but they would not hearken. They were actuated by the same spirit that inspired Korah, Dathan, and Abiram. Those men of Israel were determined to resist all evidence that would prove them to be wrong, and they went on and on in their course of disaffection until many were drawn away to unite with them.

> ”Aldrig tidigare har jag bland vårt folk sett en så fast självtillfredsställelse och en sådan ovilja att ta emot och erkänna ljus som den som kom till uttryck i Minneapolis. Det har visats mig att inte en enda av dem som hyste den anda som visade sig vid det mötet åter skulle få klart ljus för att urskilja dyrbarheten i den sanning som sändes dem från himlen, förrän de ödmjukade sin stolthet och bekände att de inte var drivna av Guds Ande, utan att deras sinnen och hjärtan var fyllda av fördomar. Herren önskade komma nära dem, välsigna dem och bota dem från deras avfall, men de ville inte lyssna. De drevs av samma ande som ingav Kora, Datan och Abiram. Dessa Israels män var fast beslutna att stå emot alla bevis som skulle visa att de hade fel, och de fortsatte och fortsatte på sin missnöjes väg tills många drogs bort för att förena sig med dem.

> “Who were these? Not the weak, not the ignorant, not the unenlightened. In that rebellion there were two hundred and fifty princes famous in the congregation, men of renown. What was their testimony? ‘All the congregation are holy, every one of them, and the Lord is among them: wherefore then lift ye up yourselves above the congregation of the Lord?’ [Numbers 16:3]. When Korah and his companions perished under the judgment of God, the people whom they had deceived saw not the hand of the Lord in this miracle. The whole congregation the next morning charged Moses and Aaron, ‘Ye have killed the people of the Lord’ [Verse 41], and the plague was upon the congregation, and more than fourteen thousand perished.

> ”Vilka var dessa? Inte de svaga, inte de okunniga, inte de oupplysta. I detta uppror fanns två hundra femtio furstar, aktade i församlingen, män med anseende. Vad var deras vittnesbörd? ’Hela menigheten är helig, var och en av dem, och Herren är mitt ibland dem; varför upphöjer ni då er över Herrens menighet?’ [4 Moseboken 16:3]. När Kora och hans följeslagare gick under under Guds dom, såg inte det folk som de hade bedragit Herrens hand i detta under. Hela menigheten anklagade följande morgon Mose och Aron: ’Ni har dödat Herrens folk’ [Vers 41], och hemsökelsen kom över menigheten, och mer än fjorton tusen omkom.

> “When I purposed to leave Minneapolis, the angel of the Lord stood by me and said: ‘Not so; God has a work for you to do in this place. The people are acting over the rebellion of Korah, Dathan, and Abiram. I have placed you in your proper position, which those who are not in the light will not acknowledge; they will not heed your testimony; but I will be with you; My grace and power shall sustain you. It is not you they are despising, but the messengers and the message I send to My people. They have shown contempt for the word of the Lord. Satan has blinded their eyes and perverted their judgment; and unless every soul shall repent of this their sin, this unsanctified independence that is doing insult to the Spirit of God, they will walk in darkness. I will remove the candlestick out of his place except they repent and be converted, that I should heal them. They have obscured their spiritual eyesight. They would not that God would manifest His Spirit and His power; for they have a spirit of mockery and disgust at My word. Lightness, trifling, jesting, and joking are daily practiced. They have not set their hearts to seek Me. They walk in the sparks of their own kindling, and unless they repent they shall lie down in sorrow. Thus saith the Lord: Stand at your post of duty; for I am with thee, and will not leave thee nor forsake thee.’ These words from God I have not dared to disregard.

> ”När jag hade beslutat att lämna Minneapolis, stod Herrens ängel vid min sida och sade: ’Inte så; Gud har ett verk för dig att utföra på denna plats. Folket handlar på nytt såsom i Koras, Datans och Abirams uppror. Jag har satt dig på din rätta plats, vilken de som inte är i ljuset inte vill erkänna; de kommer inte att ge akt på ditt vittnesbörd; men jag skall vara med dig; Min nåd och kraft skall uppehålla dig. Det är inte dig de föraktar, utan de budbärare och det budskap som jag sänder till Mitt folk. De har visat förakt för Herrens ord. Satan har förblindat deras ögon och förvrängt deras omdöme; och om inte varje själ omvänder sig från denna sin synd, denna ohelgade självständighet som skymfar Guds Ande, skall de vandra i mörker. Jag skall flytta ljusstaken från dess plats, om de inte omvänder sig och blir omvända, så att jag kan hela dem. De har fördunklat sin andliga syn. De ville inte att Gud skulle uppenbara Sin Ande och Sin kraft; ty de har en ande av hån och avsky inför Mitt ord. Lättsinne, ytlighet, skämt och gyckel brukas dagligen. De har inte vänt sina hjärtan till att söka Mig. De vandrar i gnistorna från sin egen upptändning, och om de inte omvänder sig skall de lägga sig ned i sorg. Så säger Herren: Stå på din plikts post; ty jag är med dig och skall inte lämna dig eller överge dig.’ Dessa ord från Gud har jag inte vågat åsidosätta.

> “Light has been shining in Battle Creek in clear, bright rays; but who of those that acted a part in the meeting at Minneapolis have come to the light and received the rich treasures of truth which the Lord sent them from heaven? Who have kept step and step with the Leader, Jesus Christ? Who have made full confession of their mistaken zeal, their blindness, their jealousies and evil surmisings, their defiance of truth? Not one; and because of their long neglect to acknowledge the light, it has left them far behind; they have not been growing in grace and in the knowledge of Christ Jesus our Lord. They have failed to receive the needed grace which they might have had, and which would have made them strong men in religious experience.

> ”Ljus har skinit i Battle Creek i klara, lysande strålar; men vilka av dem som hade del i mötet i Minneapolis har kommit till ljuset och tagit emot sanningens rika skatter, vilka Herren sände dem från himlen? Vilka har hållit jämna steg med Ledaren, Jesus Kristus? Vilka har avlagt full bekännelse av sin felaktiga iver, sin blindhet, sin avundsjuka och sina onda misstankar, sitt trots mot sanningen? Inte en enda; och på grund av deras långvariga försummelse att erkänna ljuset har det lämnat dem långt efter; de har inte vuxit i nåden och i kunskapen om Kristus Jesus, vår Herre. De har underlåtit att ta emot den nödvändiga nåd som de kunde ha fått, och som skulle ha gjort dem till starka män i religiös erfarenhet.”

> “The position taken at Minneapolis was apparently an insurmountable barrier which in a great degree shut them in with doubters, questioners, with the rejecters of truth and the power of God. When another crisis comes, those who have so long resisted evidence piled upon evidence will again be tested upon the points where they failed so manifestly, and it will be hard for them to receive that which is from God and refuse that which is from the powers of darkness. Therefore their only safe course is to walk in humility, making straight paths for their feet, lest the lame be turned out of the way. It makes every difference whom we company with, whether it is with men who walk with God and who believe and trust Him, or with men who follow their own supposed wisdom, walking in the sparks of their own kindling.

> Den ståndpunkt som intogs i Minneapolis var tydligen ett oöverstigligt hinder, vilket i hög grad inneslöt dem tillsammans med tvivlare, ifrågasättare, med dem som förkastar sanningen och Guds kraft. När ännu en kris kommer, kommer de som så länge har gjort motstånd mot bevis hopade på bevis åter att prövas på de punkter där de så uppenbart har svikit, och det kommer att bli svårt för dem att ta emot det som är från Gud och förkasta det som är från mörkrets makter. Därför är deras enda säkra väg att vandra i ödmjukhet och göra stigarna raka för sina fötter, så att den halte inte kommer ur vägen. Det gör all skillnad vilka vi håller sällskap med, om det är med människor som vandrar med Gud och som tror på och förtröstar på Honom, eller med människor som följer sin egen förmenta vishet och vandrar i gnistorna från sin egen upptändning.

> “The time and care and labor required to counteract the influence of those who have worked against the truth has been a terrible loss; for we might have been years ahead in spiritual knowledge; and many, many souls might have been added to the church if those who ought to have walked in the light had followed on to know the Lord, that they might know His going forth is prepared as the morning. But when so much labor has to be expended right in the church to counteract the influence of workers who have stood as a granite wall against the truth God sends to His people, the world is left in comparative darkness.

> Den tid och omsorg och möda som har krävts för att motverka inflytandet från dem som har arbetat emot sanningen har varit en fruktansvärd förlust; ty vi kunde ha varit åratal längre framme i andlig kunskap; och många, många själar kunde ha lagts till församlingen, om de som borde ha vandrat i ljuset hade fortsatt för att lära känna Herren, så att de kunde veta att hans uppgång är beredd såsom morgonen. Men när så mycket arbete måste nedläggas mitt i församlingen för att motverka inflytandet från arbetare som har stått såsom en granitmur mot den sanning Gud sänder till sitt folk, lämnas världen i jämförelsevis mörker.

> “God meant that the watchmen should arise and with united voices send forth a decided message, giving the trumpet a certain sound, that the people might all spring to their post of duty and act their part in the great work. Then the strong, clear light of that other angel who comes down from heaven having great power, would have filled the earth with his glory. We are years behind; and those who stood in blindness and hindered the advancement of the very message that God meant should go forth from the Minneapolis meeting as a lamp that burneth, have need to humble their hearts before God and see and understand how the work has been hindered by their blindness of mind and hardness of heart.” Manuscript Releases, volume 14, 107–111.

> ”Gud menade att väktarna skulle träda fram och med förenade röster sända ut ett bestämt budskap, ge basunen ett tydligt ljud, så att folket alla kunde skynda till sin pliktpost och utföra sin del i det stora verket. Då skulle det starka, klara ljuset från den andre ängeln, som kommer ner från himlen med stor makt, ha uppfyllt jorden med sin härlighet. Vi ligger år efter; och de som stod i blindhet och hindrade framåtskridandet av just det budskap som Gud menade skulle utgå från mötet i Minneapolis såsom en brinnande lampa, har behov av att ödmjuka sina hjärtan inför Gud och se och förstå hur verket har blivit hindrat genom deras sinnesblindhet och hjärtats hårdhet.” Manuscript Releases, volym 14, 107–111.

What was it that had produced a leadership that manifested such open rebellion in 1888, that Sister White compared it to the rebellion of Korah, Dathan and Abiram? The answer no doubt lies in the rebellion of 1863, that prepared the way for what Ezekiel was told would be even greater abominations. Rejecting the “seven times,” of Leviticus twenty-six, and introducing a counterfeit chart, would produce the necessity to uphold the counterfeit of 1863. Thus, Miller would watch his jewels get scattered and covered up with rubbish and counterfeit jewels and coins. The worldly saying says, “history is written by the victors.”

Vad var det som hade frambringat ett ledarskap som år 1888 gav uttryck för ett så öppet uppror, att syster White jämförde det med Koras, Datans och Abirams uppror? Svaret ligger utan tvivel i upproret år 1863, som beredde vägen för det som Hesekiel fick veta skulle bli ännu större styggelser. Att förkasta de ”sju tiderna” i Tredje Mosebok tjugosex och införa en förfalskad tavla skulle medföra nödvändigheten att upprätthålla förfalskningen från 1863. Så skulle Miller få se sina juveler bli kringspridda och övertäckta med skräp samt förfalskade juveler och mynt. Det världsliga talesättet säger: ”historien skrivs av segrarna.”

Though not actually the victors, those leading the Laodicean Adventist church have spent time and effort to construct a historical narrative that upholds the increasing rebellion through the four generations, in an attempt to place that rebellion in a light that is far from the actual history recorded by the heavenly angels. The revision of history is a hallmark characteristic of the Jesuits of the Catholic Church, and historical revisionism has been a stock and trade of Laodicean Adventist historians. What is written these days by Laodicean Adventist “historians” about the Minneapolis General Conference session is a classic example of historical revisionism.

Fastän de i verkligheten inte är segrare, har de som leder den laodiceiska adventistkyrkan lagt ned tid och möda på att konstruera ett historiskt narrativ som upprätthåller det tilltagande avfallet genom de fyra generationerna, i ett försök att framställa detta avfall i ett ljus som ligger långt ifrån den verkliga historia som upptecknats av de himmelska änglarna. Revideringen av historien är ett kännetecknande drag hos den katolska kyrkans jesuiter, och historisk revisionism har varit ett stående arbetsmedel för laodiceiska adventistiska historiker. Det som i dessa dagar skrivs av laodiceiska adventistiska ”historiker” om Generalkonferensens session i Minneapolis är ett klassiskt exempel på historisk revisionism.

There may have been a few of the rebels from that conference that eventually repented, but the exception to the rule, does not deny the rule. Sister White was commanded to stay and record the meeting, for the rebellion of Korah, Dathan and Abiram was being repeated. For Adventist historians to construct the testimony around whether the message of righteousness by faith was understood, not understood; rejected or not rejected, or thereafter accepted is to avoid the inspired testimony of a rebellion that was typified by Korah, Dathan and Abiram.

Det kan ha funnits några få av upprorsmakarna från den konferensen som till slut omvände sig, men undantaget från regeln upphäver inte regeln. Syster White befalldes att stanna kvar och nedteckna mötet, ty Kora, Datan och Abirams uppror upprepades. Att adventistiska historiker bygger upp vittnesbördet kring huruvida budskapet om rättfärdiggörelse genom tro blev förstått eller inte förstått, förkastat eller inte förkastat, eller därefter accepterat, är att undvika det inspirerade vittnesbördet om ett uppror som förebildades av Kora, Datan och Abiram.

Which of those three rebels did Moses’ record show was afterward repentant and accepted back in the leadership with Moses?

Vilken av dessa tre upprorsmän visade Moses’ skildring sedermera vara ångerfull och åter upptagen i ledarskapet tillsammans med Mose?

> “Korah, the leading spirit in this movement, was a Levite, of the family of Kohath, and a cousin of Moses; he was a man of ability and influence. Though appointed to the service of the tabernacle, he had become dissatisfied with his position and aspired to the dignity of the priesthood. The bestowal upon Aaron and his house of the priestly office, which had formerly devolved upon the first-born son of every family, had given rise to jealousy and dissatisfaction, and for some time Korah had been secretly opposing the authority of Moses and Aaron, though he had not ventured upon any open act of rebellion. He finally conceived the bold design of overthrowing both the civil and the religious authority. He did not fail to find sympathizers. Close to the tents of Korah and the Kohathites, on the south side of the tabernacle, was the encampment of the tribe of Reuben, the tents of Dathan and Abiram, two princes of this tribe, being near that of Korah. These princes readily joined in his ambitious schemes. Being descendants from the eldest son of Jacob, they claimed that the civil authority belonged to them, and they determined to divide with Korah the honors of the priesthood.

> ”Kora, den ledande anden i denna rörelse, var en levit av Kehats släkt och en kusin till Mose; han var en man med begåvning och inflytande. Fastän han hade blivit insatt i tjänsten vid tabernaklet, hade han blivit missnöjd med sin ställning och åtrådde prästadömets värdighet. Att det prästerliga ämbetet hade givits åt Aron och hans hus, vilket tidigare hade tillfallit den förstfödde sonen i varje familj, hade väckt avund och missnöje, och under en tid hade Kora i hemlighet motsatt sig Moses och Arons myndighet, även om han inte hade vågat sig på någon öppen upprorshandling. Till sist fattade han den djärva planen att störta både den borgerliga och den religiösa myndigheten. Han saknade inte heller sympatisörer. Nära Koras och kehatiternas tält, på tabernaklets södra sida, låg Rubens stams läger, och Datans och Abirams tält, två furstar i denna stam, stod nära Koras. Dessa furstar anslöt sig villigt till hans ärelystna planer. Som ättlingar till Jakobs äldste son gjorde de anspråk på att den borgerliga myndigheten tillhörde dem, och de beslöt att tillsammans med Kora dela prästadömets hedersbetygelser.”

> “The state of feeling among the people favored the designs of Korah. In the bitterness of their disappointment, their former doubts, jealousy, and hatred had returned, and again their complaints were directed against their patient leader. The Israelites were continually losing sight of the fact that they were under divine guidance. They forgot that the Angel of the covenant was their invisible leader, that, veiled by the cloudy pillar, the presence of Christ went before them, and that from Him Moses received all his directions.

> Stämningen bland folket gynnade Korahs planer. I bitterheten över sin besvikelse hade deras tidigare tvivel, avund och hat återvänt, och åter riktades deras klagomål mot deras tålmodige ledare. Israeliterna förlorade ständigt ur sikte att de stod under gudomlig ledning. De glömde att förbundets Ängel var deras osynlige ledare, att, höljd av molnstoden, Kristi närvaro gick framför dem, och att Mose från Honom tog emot alla sina anvisningar.

> “They were unwilling to submit to the terrible sentence that they must all die in the wilderness, and hence they were ready to seize upon every pretext for believing that it was not God but Moses who was leading them and who had pronounced their doom. The best efforts of the meekest man upon the earth could not quell the insubordination of this people; and although the marks of God’s displeasure at their former perverseness were still before them in their broken ranks and missing numbers, they did not take the lesson to heart. Again they were overcome by temptation.” Patriarchs and Prophets, 395, 396.

> ”De var ovilliga att underkasta sig den fruktansvärda domen att de alla måste dö i öknen, och därför var de beredda att gripa varje förevändning för att tro att det inte var Gud utan Mose som ledde dem och som hade uttalat deras dom. Den bästa ansträngning från den saktmodigaste mannen på jorden kunde inte kuva detta folks upproriskhet; och fastän tecknen på Guds misshag över deras tidigare förvändhet fortfarande stod för dem i deras brutna led och minskade antal, tog de inte lärdomen till sitt hjärta. Återigen övervanns de av frestelsen.” Patriarker och profeter, 395, 396.

Laodicean Adventism began in 1856, and in 1863 it became the legally registered Laodicean Adventist church. As previously addressed in prior articles, there is no inspired testimony that Laodicea is ever saved. It cannot be saved unless it repents of its condition, and accepts the experience represented by Philadelphia. Laodicea is a people that is judged, by being spewed out of the mouth of the Lord. As the Laodicean church, inspiration identifies that the church was destined to wander in the wilderness as did ancient Israel.

Laodiceisk adventism började år 1856, och år 1863 blev den den lagligen registrerade laodiceiska adventistkyrkan. Som redan har behandlats i tidigare artiklar finns det inget inspirerat vittnesbörd om att Laodicea någonsin blir frälst. Den kan inte bli frälst om den inte omvänder sig från sitt tillstånd och tar emot den erfarenhet som representeras av Filadelfia. Laodicea är ett folk som döms genom att spys ut ur Herrens mun. Såsom den laodiceiska församlingen identifierar inspirationen att församlingen var bestämd att vandra i öknen såsom det forntida Israel gjorde.

Which of the rebels of ancient Israel wandered in the wilderness for forty years and then entered into the Promised Land? Not a single soul, and their wandering typified the wandering of modern Israel.

Vilka av det forntida Israels upprorsmän vandrade i öknen i fyrtio år och gick sedan in i det utlovade landet? Inte en enda själ, och deras vandring var en förebild till det moderna Israels vandring.

The rebellion of Korah, Dathan and Abiram (that typified the rebellion of 1888), was premised upon their unwillingness to accept the judgment upon the people assigning them to wander for forty years in the wilderness. The rebellion of 1888, was premised upon the leadership’s rejection of the pronouncement identifying them as Laodicea and assigning them to wander many more years in the wilderness because of their insubordination.

Koras, Datans och Abirams uppror (som var en förebild för 1888 års uppror) byggde på deras ovilja att acceptera den dom över folket som bestämde att de skulle vandra i öknen i fyrtio år. 1888 års uppror byggde på ledarskapets förkastande av den förkunnelse som identifierade dem som Laodicea och bestämde att de på grund av sin olydnad skulle vandra många fler år i öknen.

> “The message given us by A. T. Jones, and E. J. Waggoner is the message of God to the Laodicean church, and woe be unto anyone who professes to believe the truth and yet does not reflect to others the God-given rays.” The 1888 Materials, 1053.

> ”Det budskap som gavs oss genom A. T. Jones och E. J. Waggoner är Guds budskap till den laodiceiska församlingen, och ve den som bekänner sig tro sanningen och ändå inte återspeglar de gudagivna strålarna för andra.” The 1888 Materials, 1053.

The ancient men, who were to be the guardians of the people in 1888, believed they were “rich and increased with goods”. We will consider what produced this condition in advance of 1888, in the next article.

De gamla männen, som skulle vara folkets väktare år 1888, trodde att de var ”rika och hade överflöd av gods”. Vad som framkallade detta tillstånd före 1888 ska vi behandla i nästa artikel.

> “My soul is made very sad to see how quickly some who have had light and truth will accept the deceptions of Satan, and be charmed with a spurious holiness. When men turn away from the landmarks the Lord has established that we may understand our position as marked out in prophecy, they are going they know not whither.

> ”Min själ blir djupt bedrövad när jag ser hur hastigt somliga, som har haft ljus och sanning, tar emot Satans bedrägerier och förtrollas av en falsk helighet. När människor vänder sig bort från de landmärken som Herren har upprättat för att vi skall förstå vår ställning såsom utmärkt i profetian, går de vart de inte vet.”

> “I question whether genuine rebellion is ever curable. Study in Patriarchs and Prophets the rebellion of Korah, Dathan, and Abiram. This rebellion was extended, including more than two men. It was led by two hundred and fifty princes of the congregation, men of renown. Call rebellion by its right name and apostasy by its right name, and then consider that the experience of the ancient people of God with all its objectionable features was faithfully chronicled to pass into history. The Scripture declares, ‘These things … are written for our admonition, upon whom the ends of the world are come.’ And if men and women who have the knowledge of the truth are so far separated from their Great Leader that they will take the great leader of apostasy and name him Christ our Righteousness, it is because they have not sunk deep into the mines of the truth. They are not able to distinguish the precious ore from the base material.

> ”Jag ifrågasätter om verkligt uppror någonsin kan botas. Studera i Patriarker och profeter upproret av Korah, Datan och Abiram. Detta uppror utvidgades och omfattade mer än två män. Det leddes av två hundra femtio furstar i menigheten, män av anseende. Kalla upproret vid dess rätta namn och avfallet vid dess rätta namn, och betänk sedan att det gamla Gudsfolkets erfarenhet med alla dess anstötliga drag troget upptecknades för att gå till historien. Skriften förklarar: ’Dessa ting … har blivit nedskrivna till varning för oss, över vilka tidernas slut har kommit.’ Och om män och kvinnor som har kunskap om sanningen är så långt skilda från sin store Ledare att de tar avfallets store ledare och kallar honom Kristus, vår rättfärdighet, så är det därför att de inte har trängt djupt ned i sanningens gruvor. De förmår inte skilja den dyrbara malmen från det oädla materialet.

> “Read the cautions so abundantly given in the Word of God in regard to false prophets that will come in with their heresies, and if possible will deceive the very elect. With these warnings, why is it that the church does not distinguish the false from the genuine? Those who have in any way been thus misled need to humble themselves before God, and sincerely repent, because they have so easily been led astray. They have not distinguished the voice of the true Shepherd from that of a stranger. Let all such review this chapter of their experience.

> ”Läs de varningar som så rikligt ges i Guds ord beträffande falska profeter som skall träda fram med sina villoläror och, om möjligt, bedra själva de utvalda. Med dessa varningar, varför är det då så att församlingen inte skiljer det falska från det äkta? De som på något sätt sålunda har blivit vilseledda behöver ödmjuka sig inför Gud och uppriktigt omvända sig, därför att de så lätt har låtit sig föras vilse. De har inte skilt den sanne Herdens röst från en främlings. Må alla sådana gå igenom detta kapitel i sin erfarenhet på nytt.”

> “For more than half a century God has been giving His people light through the testimonies of His Spirit. After all this time is it left for a few men and their wives to undeceive the whole church of believers, declaring Mrs. White a fraud and a deceiver? ‘By their fruits ye shall know them.’

> ”I mer än ett halvt sekel har Gud givit sitt folk ljus genom sitt Andes vittnesbörd. Är det efter all denna tid överlämnat åt några få män och deras hustrur att avföra hela den troende församlingen från dess villfarelse genom att förklara att fru White är en bedragare och en förförare? ’Av deras frukt skolen I känna dem.’”

> “Those who can ignore all the evidences which God has given them, and change that blessing into a curse, should tremble for the safety of their own souls. Their candlestick will be removed out of its place unless they repent. The Lord has been insulted. The standard of truth, of the first, second, and third angels’ messages has been left to trail in the dust. If the watchmen are left to mislead the people in this fashion, God will hold some souls responsible for a lack of keen discernment to discover what kind of provender was being given to His flock.

> ”De som kan bortse från alla de bevis som Gud har gett dem och förvandla den välsignelsen till en förbannelse, bör bäva för sina egna själars säkerhet. Deras ljusstake skall flyttas från sin plats, om de inte omvänder sig. Herren har blivit förolämpad. Sanningens banér, de första, andra och tredje änglarnas budskap, har lämnats att släpa i stoftet. Om väktarna tillåts vilseleda folket på detta sätt, kommer Gud att hålla vissa själar ansvariga för brist på skarpsinne att upptäcka vilken sorts foder som gavs åt Hans hjord.

> “Apostasies have occurred and the Lord has permitted matters of this nature to develop in the past in order to show how easily His people will be misled when they depend upon the words of men instead of searching the Scriptures for themselves, as did the noble Bereans, to see if these things are so. And the Lord has permitted things of this kind to occur that warnings may be given that such things will take place.

> ”Avfall har förekommit, och Herren har tidigare tillåtit att förhållanden av detta slag utvecklats för att visa hur lätt hans folk blir vilselett när de förlitar sig på människors ord i stället för att själva rannsaka Skrifterna, såsom de ädla bereerna gjorde, för att se om detta förhåller sig så. Och Herren har tillåtit att ting av detta slag inträffat för att varningar må kunna ges om att sådana ting skall komma att ske.

> “Rebellion and apostasy are in the very air we breathe. We shall be affected by them unless we by faith hang our helpless souls upon Christ. If men are so easily misled now, how will they stand when Satan shall personate Christ, and work miracles? Who will be unmoved by his misrepresentations then—professing to be Christ when it is only Satan assuming the person of Christ, and apparently working the works of Christ? What will hold God’s people from giving their allegiance to false christs? ‘Go not after them.’

> ”Uppror och avfall ligger i själva luften vi andas. Vi kommer att påverkas av dem, om vi inte genom tron hänger våra hjälplösa själar på Kristus. Om människor nu så lätt vilseleds, hur skall de då kunna bestå när Satan skall utge sig för att vara Kristus och göra underverk? Vem kommer då att förbli orörd av hans falska framställningar—när han bekänner sig vara Kristus, fastän det endast är Satan som antar Kristi gestalt och till det yttre utför Kristi gärningar? Vad skall bevara Guds folk från att ge sin trohet åt falska kristusar? ’Följ dem inte.’”

> “The doctrines must be plainly understood. The men accepted to preach the truth must be anchored; then their vessel will hold against storm and tempest, because the anchor holds them firmly. The deceptions will increase, and we are to call rebellion by its right name. We are to stand with the whole armor on. In this conflict we do not meet men only, but principalities and powers. We wrestle not against flesh and blood. Let Ephesians 6:10–18 be read carefully and impressively in our churches.” Notebook Leaflets, 57, 58.

> ”Lärorna måste klart förstås. De män som antas att predika sanningen måste vara fast förankrade; då skall deras farkost hålla stånd mot storm och oväder, ty ankaret håller dem stadigt fast. Bedrägerierna kommer att tillta, och vi skall kalla uppror vid dess rätta namn. Vi skall stå iklädda hela rustningen. I denna strid möter vi inte endast människor, utan furstar och väldigheter. Ty vår kamp är inte mot kött och blod. Låt Efesierbrevet 6:10–18 läsas omsorgsfullt och med eftertryck i våra församlingar.” Notebook Leaflets, 57, 58.

Back to Articles