Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Three

Joels bok och den laodiceiska sjundedagsadventistkyrkan - nummer trettiotre

Number Thirty-Three

Nummer trettiotre

Author

Jeff Pippenger

Published

January 21, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the eleventh-hour workers. The one hundred and forty-four thousand are already sealed, and are then calling for the great multitude to come out of Babylon and to stand with them for the seventh-day Sabbath. Judgment for God’s house ends at the Sunday law, and judgment then moves unto the Gentiles, the great multitude—God’s other flock. Revelation seven identifies both groups, and in the fifth seal the martyrs from the Dark Ages ask “how long” until God judges the papal power for their martyrdom? They are told to rest in their graves until a second group of martyrs of papal persecution is made up, and they are given white robes. The great multitude of Revelation chapter seven wear white robes, for they represent the second group of papal martyrs in the soon-coming Sunday law crisis. Revelation seven and the fifth seal address these two groups, as does the churches of Smyrna and Philadelphia. Smyrna represents the martyrs of the final papal blood bath, and Philadelphia the one hundred and forty-four thousand.

Vid söndagslagen möter de etthundrafyrtiofyra tusen profetiskt arbetarna i elfte timmen. De etthundrafyrtiofyra tusen är redan beseglade och kallar då den stora skaran att komma ut ur Babylon och att stå tillsammans med dem för sjundedagssabbaten. Domen över Guds hus avslutas vid söndagslagen, och domen går därefter vidare till hedningarna, den stora skaran – Guds andra hjord. Uppenbarelseboken sju identifierar båda grupperna, och i det femte inseglet frågar martyrerna från mörka medeltiden: ”Hur länge?” innan Gud dömer den påvliga makten för deras martyrdöd. De får befallning att vila i sina gravar tills en andra grupp martyrer under påvlig förföljelse har fulltaligats, och de får vita kläder. Den stora skaran i Uppenbarelseboken kapitel sju bär vita kläder, ty de representerar den andra gruppen av påvliga martyrer i den snart annalkande krisen kring söndagslagen. Uppenbarelseboken sju och det femte inseglet behandlar dessa två grupper, liksom församlingarna Smyrna och Filadelfia. Smyrna representerar martyrerna i det slutliga påvliga blodbadet, och Filadelfia de etthundrafyrtiofyra tusen.

Peter is at the third hour at Caesarea Philippi, and after “six days,” not six hours, he would be at the edge of the Sunday law, which is the ninth hour.

Petrus befinner sig vid den tredje timmen i Caesarea Filippi, och efter ”sex dagar”, inte sex timmar, skulle han befinna sig vid gränsen till söndagslagen, vilket är den nionde timmen.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. And, behold, there appeared unto them Moses and Elias talking with him. Matthew 17:1–3.

> Och efter sex dagar tog Jesus med sig Petrus och Jakob och Johannes, hans broder, och förde dem avsides upp på ett högt berg. Och han förvandlades inför dem; och hans ansikte lyste såsom solen, och hans kläder blev vita såsom ljuset. Och se, Moses och Elias visade sig för dem och samtalade med honom. Matteus 17:1–3.

At the Sunday law the one hundred and forty-four thousand prophetically meet the great multitude. Elijah represents the one hundred and forty-four thousand who do not taste of death, and Moses represents those who die in the Lord. They are standing with Christ at the Sunday law, which is where Christ anoints His kingdom of glory as He established His kingdom of grace at the cross. If you are still engaged in the logic we are setting forth in connection with the six-hour period from the third to ninth hour, then it is necessary to see something that is a very special illustration.

Vid söndagslagen möter de etthundrafyrtiofyra tusen profetiskt den stora skaran. Elia representerar de etthundrafyrtiofyra tusen som inte smakar döden, och Mose representerar dem som dör i Herren. De står tillsammans med Kristus vid söndagslagen, vilket är den punkt där Kristus smörjer sitt härlighetsrike, liksom han upprättade sitt nåderike vid korset. Om du fortfarande följer den logik som vi framlägger i samband med sex timmars-perioden från tredje till nionde timmen, då är det nödvändigt att se något som är en mycket särskild illustration.

The third hour of Caesarea Philippi is the alpha of the ninth hour’s omega of Caesarea Maritima. I am identifying that not six hours, but six days later, Peter is at the Mount of Transfiguration, that also illustrates the history that culminates at the Sunday law, which is the ninth hour. The six-day period aligns with the six-hour period, but only as a fractal of Caesarea to Caesarea. What is very special is that this phenomenon of a fractal of the history being within the history of the six-hour period is exactly what happens when you consider the Pentecostal season. The six hours from the death of Christ unto Pentecost is a fractal of the period of the cross unto 34 AD, when the sacred week concluded and the gospel went to the Gentiles.

Den tredje timmen i Caesarea Filippi är alfan till den nionde timmens omega i Caesarea Maritima. Jag identifierar att det, inte sex timmar utan sex dagar senare, är Petrus på Förklaringsberget, vilket också åskådliggör den historia som kulminerar i söndagslagen, vilken är den nionde timmen. Sexdagarsperioden motsvarar sextimmarsperioden, men endast som en fraktal från Caesarea till Caesarea. Det som är mycket särskilt är att detta fenomen, att en fraktal av historien finns inom sextimmarsperiodens historia, är exakt vad som sker när man beaktar pingstsäsongen. De sex timmarna från Kristi död till Pingsten är en fraktal av perioden från korset till år 34 e.Kr., då den heliga veckan avslutades och evangeliet gick till hedningarna.

> “Now pride and envy closed the door against the light. If the reports brought by the shepherds and the wise men were credited, they would place the priests and rabbis in a most unenviable position, disproving their claim to be the exponents of the truth of God. These learned teachers would not stoop to be instructed by those whom they termed heathen. It could not be, they said, that God had passed them by, to communicate with ignorant shepherds or uncircumcised Gentiles. They determined to show their contempt for the reports that were exciting King Herod and all Jerusalem. They would not even go to Bethlehem to see whether these things were so. And they led the people to regard the interest in Jesus as a fanatical excitement. Here began the rejection of Christ by the priests and rabbis. From this point their pride and stubbornness grew into a settled hatred of the Saviour. While God was opening the door to the Gentiles, the Jewish leaders were closing the door to themselves.” The Desire of Ages, 62.

> ”Nu stängde stolthet och avund dörren för ljuset. Om de uppgifter som herdarna och de vise männen förde fram hade tillmätts trovärdighet, skulle de ha försatt prästerna och rabbinerna i en ytterst föga avundsvärd ställning och vederlagt deras anspråk på att vara uttolkare av Guds sanning. Dessa lärda lärare ville inte nedlåta sig till att undervisas av dem som de kallade hedningar. Det kunde inte vara så, sade de, att Gud hade gått dem förbi för att meddela sig med okunniga herdar eller oomskurna hedningar. De beslutade att visa sitt förakt för de rapporter som väckte kung Herodes och hela Jerusalem. De ville inte ens gå till Betlehem för att se om dessa ting förhöll sig så. Och de förmådde folket att betrakta intresset för Jesus som ett fanatiskt upphetsningstillstånd. Här började prästerna och rabbinerna förkasta Kristus. Från denna punkt växte deras stolthet och hårdhet till ett fast rotat hat mot Frälsaren. Medan Gud öppnade dörren för hedningarna, stängde de judiska ledarna dörren för sig själva.” Messias, s. 62.

In the midst of the sacred week Christ was crucified. Three and a half years later Stephen was stoned and Cornelius called for Peter. Three and a half years after the cross, probation is fully finished for ancient Israel. Stephen then looked into heaven and saw Christ standing, which is the symbol of the close of probation in Daniel twelve verse one. The door closed for ancient Israel and opened for the Gentiles.

Mitt i den heliga veckan blev Kristus korsfäst. Tre och ett halvt år senare stenades Stefanus och Kornelius kallade på Petrus. Tre och ett halvt år efter korset är nådatiden helt avslutad för det gamla Israel. Då blickade Stefanus in i himlen och såg Kristus stående, vilket är symbolen för nådatidens avslutning i Daniel tolv vers ett. Dörren stängdes för det gamla Israel och öppnades för hedningarna.

In the period from the death of Christ at the ninth hour to the death of Stephen and Peter’s calling at the ninth hour, Cornelius and Stephen are two witnesses that the twelve hundred and sixty prophetic days were fulfilled. From the ninth hour of death to the ninth hour of death, was 1,260 prophetic days. The ninth hour of death unto the ninth hour of Pentecost identifies a fractal of the 1,260 days, in the space of fifty-two days.

Under tidsperioden från Kristi död vid den nionde timmen till Stefanos död och Petrus kallelse vid den nionde timmen är Kornelius och Stefanos två vittnen om att de ett tusen två hundra sextio profetiska dagarna fullbordades. Från dödens nionde timme till dödens nionde timme var 1 260 profetiska dagar. Den nionde timmen av död fram till den nionde timmen vid pingsten identifierar en fraktal av de 1 260 dagarna inom ett tidsrum av femtiotvå dagar.

The fractal that was the Pentecostal season is at the beginning of those 1,260 days, and at the end of those days Peter is prophetically located at both the third and ninth hour in Caesarea. The two Caesarea’s represent the alpha and omega of a prophetic six-hour period. Within the prophetic six-hour period of the two Caesarea’s, Peter travels for six days and gets to the Mount of Transfiguration. The Mount represents the sealing that culminates at the Sunday law, which is where the church triumphant is lifted up above all the mountains. Those six days represent the six-hour period from Caesarea to Caesarea and are a fractal within the period, as was the Pentecostal season a fractal at the beginning of the very same sacred period.

Den fraktal som var pingstsäsongen befinner sig i början av dessa 1 260 dagar, och vid slutet av dessa dagar är Petrus profetiskt placerad både vid den tredje och den nionde timmen i Caesarea. De två Caesarea representerar alfa och omega i en profetisk sex timmars period. Inom den profetiska sex timmars perioden mellan de två Caesarea färdas Petrus i sex dagar och kommer till Förklaringsberget. Berget representerar beseglingen som kulminerar i söndagslagen, där den triumferande församlingen upphöjs över alla bergen. Dessa sex dagar representerar sex timmars perioden från Caesarea till Caesarea och utgör en fraktal inom perioden, liksom pingstsäsongen var en fraktal i början av just samma heliga period.

The beginning fractal was a fulfillment of the Spring feasts associated with the Pentecostal season. The ending fractal of Caesarea Philippi to the Mount of Transfiguration is also prophetically tied together with the sacred week. At the Mount the Father spoke, as He had done at Christ’s baptism, and as He would just before the cross. The Father audibly spoke three times from the start of the sacred week unto the cross. Once at the baptism, then at the Mount of Transfiguration and then He spoke in the shadow of the approaching cross.

Den inledande fraktalen var en uppfyllelse av vårhögtiderna förknippade med pingsttiden. Den avslutande fraktalen från Caesarea Filippi till Förklaringsberget är också profetiskt sammanbunden med den heliga veckan. På berget talade Fadern, såsom han hade gjort vid Kristi dop och såsom han skulle göra strax före korset. Fadern talade hörbart tre gånger från den heliga veckans början ända fram till korset. En gång vid dopet, sedan på Förklaringsberget, och därefter talade han i skuggan av det annalkande korset.

The cross is the omega of the 1,260 days that began at His baptism. The baptism and the cross are specific waymarks of the sacred week of Daniel nine, thus identifying the Mount of Transfiguration as part of the sacred week. If the first and last fulfill waymarks of the prophecy of the sacred week, then the middle waymark must of prophetic necessity do the same.

Korset är omegan för de 1 260 dagarna som började vid hans dop. Dopet och korset är särskilda vägmärken för den heliga veckan i Daniel nio och identifierar därmed Förklaringsberget som en del av den heliga veckan. Om det första och det sista uppfyller vägmärken i profetian om den heliga veckan, då måste av profetisk nödvändighet även vägmärket i mitten göra detsamma.

The baptism is the first angel; the Mount of Transfiguration is the second and the cross is the third. At the Mount, God identified Moses and Elijah as waymarks of the remnant church. The application is tied together with the threefold symbol of Peter, James and John. There were three times that Jesus took Peter, James and John with Him. The first time it was the resurrection of Jairus’ daughter, the second was the Transfiguration and the third was Gethsemane. The first time Peter, James and John witnessed a resurrected twelve-year-old virgin.

Dopet är den första ängeln; Förklaringsberget är det andra och korset är det tredje. På berget identifierade Gud Mose och Elia som vägmärken för kvarlevans församling. Tillämpningen binds samman med den trefaldiga symbolen Petrus, Jakob och Johannes. Det fanns tre tillfällen då Jesus tog Petrus, Jakob och Johannes med sig. Första gången var vid uppväckelsen av Jairus dotter, den andra var förklaringen på berget och den tredje var Getsemane. Första gången bevittnade Petrus, Jakob och Johannes en uppstånden tolvårig jungfru.

> And it came to pass, that, when Jesus was returned, the people gladly received him: for they were all waiting for him. And, behold, there came a man named Jairus, and he was a ruler of the synagogue: and he fell down at Jesus’ feet, and besought him that he would come into his house: For he had one only daughter, about twelve years of age, and she lay a dying. But as he went the people thronged him. Luke 8:40–42.

> Och det skedde, när Jesus kom tillbaka, att folket tog emot honom med glädje; ty alla väntade på honom. Och se, då kom en man vid namn Jairus, och han var en synagogföreståndare; och han föll ned för Jesu fötter och bad honom att komma till hans hus. Ty han hade en enda dotter, omkring tolv år gammal, och hon låg för döden. Men medan han gick dit, trängde folket sig inpå honom. Lukas 8:40–42.

The name Jairus means “the enlightener” and “to be luminous and glorious.” Of the three times when Peter, James and John were exclusively guests of Christ, this was the first time, and Jairus’ represents the first angel who lightens the earth with its glory. The twelve-year old virgin represents the virgins who are to be resurrected as the one hundred and forty-four thousand. Christ reached the home of the virgin daughter, after His interaction of a woman who had an issue of blood for twelve years.

Namnet Jairus betyder ”upplysaren” och ”att vara lysande och härlig”. Av de tre tillfällen då Petrus, Jakob och Johannes uteslutande var Kristi gäster, var detta första gången, och Jairus representerar den första ängeln som upplyser jorden med sin härlighet. Den tolvåriga jungfrun representerar de jungfrur som skall uppstå såsom de etthundrafyrtiofyra tusen. Kristus nådde den jungfruliga dotterns hem efter sitt möte med en kvinna som hade haft blödningar i tolv år.

> And a woman having an issue of blood twelve years, which had spent all her living upon physicians, neither could be healed of any, Came behind him, and touched the border of his garment: and immediately her issue of blood stanched. Luke 8:43, 44.

> Och en kvinna, som hade haft blödningar i tolv år och hade använt hela sin egendom på läkare men inte kunnat botas av någon, kom bakom honom och rörde vid kanten av hans mantel; och genast stannade hennes blödning. Lukas 8:43, 44.

A twelve-year old virgin is identified, and then in the next verse a woman who has a blood issue for twelve years is then identified. The woman had the issue of blood the entire life of the virgin. Jesus was about to pass by the woman with the issue of blood, in order to reach the virgin daughter. The woman represents the first angel’s message as represented by the message to Laodicea. Christ was about to resurrect and raise the virgin to life, and the sick woman, the Laodicean woman, still had a brief opportunity to touch Divinity. A child represents the last generation, and Jesus is passing by a sickly woman, Laodicea to raise up the virgin of the last days. When the virgin is resurrected, the woman has been either healed or passed by.

En tolvårig jungfru identifieras, och i nästa vers identifieras därefter en kvinna som hade haft blodgång i tolv år. Kvinnan hade blodgången under hela jungfruns livstid. Jesus var på väg att gå förbi kvinnan med blodgången för att nå fram till jungfrudottern. Kvinnan representerar den förste ängelns budskap, såsom det framställs genom budskapet till Laodicea. Kristus stod i begrepp att uppväcka och ge jungfrun liv, och den sjuka kvinnan, den laodiceiska kvinnan, hade ännu en kort möjlighet att röra vid Gudomen. Ett barn representerar den sista generationen, och Jesus går förbi en sjuklig kvinna, Laodicea, för att uppresa den yttersta tidens jungfru. När jungfrun uppväcks har kvinnan antingen blivit botad eller gått miste om tillfället.

A characteristic of the first angel is fear, and there are two types of fear.

Ett kännetecken för den första ängeln är fruktan, och det finns två slags fruktan.

> While he yet spake, there cometh one from the ruler of the synagogue’s house, saying to him, Thy daughter is dead; trouble not the Master. But when Jesus heard it, he answered him, saying, Fear not: believe only, and she shall be made whole. Luke 8:49, 50.

> Medan han ännu talade, kom någon från synagogföreståndarens hus och sade till honom: Din dotter är död; besvära inte Mästaren. Men när Jesus hörde det, svarade han honom och sade: Frukta inte; tro allenast, så skall hon bli frisk. Luk. 8:49, 50.

Then Peter, James and John go into the room where the resurrection, symbolized by Christ’s baptism, represented the empowerment of the first and third angels. The Mount of Transfiguration is the second time Peter, James and John are witnesses. The Mount of Transfiguration is the second angel, and when Christ took the same disciples to Gethsemane, it represented the third angel. At the second step, the Mount of Transfiguration there is a “doubling,” for the waymark of the Mount is the middle of the three times that the Father spoke. The first was at His baptism, which aligns with the resurrection of the twelve-year-old virgin, the second was the Mount, and the third was just before the cross. The three times the Father spoke and the three times the three disciples went by themselves with Jesus are tied together by the fact that the second waymark in either line is the Mount of Transfiguration.

Sedan går Petrus, Jakob och Johannes in i rummet där uppståndelsen, symboliserad genom Kristi dop, framställde bemyndigandet av den första och den tredje ängeln. Förklaringsberget är andra gången som Petrus, Jakob och Johannes är vittnen. Förklaringsberget är den andra ängeln, och när Kristus tog samma lärjungar med sig till Getsemane, representerade det den tredje ängeln. Vid det andra steget, på Förklaringsberget, finns där en ”fördubbling”, ty bergets vägmärke är det mellersta av de tre tillfällen då Fadern talade. Det första var vid hans dop, vilket svarar mot uppståndelsen av den tolvåriga jungfrun, det andra var berget, och det tredje var strax före korset. De tre gånger som Fadern talade och de tre gånger som de tre lärjungarna gick för sig själva med Jesus är sammanbundna genom det faktum att det andra vägmärket i endera linjen är Förklaringsberget.

> And when he came into the house, he suffered no man to go in, save Peter, and James, and John, and the father and the mother of the maiden. And all wept, and bewailed her: but he said, Weep not; she is not dead, but sleepeth. And they laughed him to scorn, knowing that she was dead. And he put them all out, and took her by the hand, and called, saying, Maid, arise. And her spirit came again, and she arose straightway: and he commanded to give her meat. And her parents were astonished: but he charged them that they should tell no man what was done. Luke 8:51–56.

> Och när han kom in i huset, lät han ingen gå in utom Petrus och Jakob och Johannes samt flickans far och mor. Och alla grät och begrät henne; men han sade: Gråt inte; hon är inte död, utan sover. Och de hånade honom, eftersom de visste att hon var död. Men han drev ut dem alla och tog henne vid handen och ropade: Flicka, stå upp. Och hennes ande kom tillbaka, och hon stod genast upp; och han befallde att man skulle ge henne något att äta. Och hennes föräldrar blev utom sig av häpnad; men han förbjöd dem att tala om för någon vad som hade skett. Lukas 8:51–56.

Peter, James and John witness the first angel at the resurrection of the virgin, who had been asleep, as was Lazarus. When she awoke, she immediately rose and was given food. When Elijah and Moses are resurrected in Revelation eleven, they immediately rise, and then the Holy Spirit is poured out without measure, representing the virgin’s food. The Mount of Transfiguration was six days after Caesarea Philippi, except when Luke records the events.

Petrus, Jakob och Johannes bevittnar den första ängeln vid jungfruns uppståndelse, hon som hade sovit, såsom Lasarus. När hon vaknade, steg hon genast upp och gavs mat. När Elia och Mose uppstår i Uppenbarelseboken elva, reser de sig genast, och därefter utgjuts den helige Ande utan mått, vilket representerar jungfruns föda. Förklaringsberget inföll sex dagar efter Caesarea Filippi, utom när Lukas återger händelserna.

> And it came to pass about an eight days after these sayings, he took Peter and John and James, and went up into a mountain to pray. And as he prayed, the fashion of his countenance was altered, and his raiment was white and glistering. And, behold, there talked with him two men, which were Moses and Elias. Luke 9:28–30.

> Och det hände sig omkring åtta dagar efter dessa ord, att han tog med sig Petrus och Johannes och Jakob och gick upp på berget för att bedja. Och medan han bad, förvandlades hans ansiktes utseende, och hans klädnad blev vit och skinande. Och se, två män talade med honom; det var Mose och Elia. Lukas 9:28–30.

Matthew and Mark both say decisively “after six days,” and Luke says “about” eight days. The Bible authors employed two reckonings of time; one called inclusive and the other exclusive. At first glance it might appear as contradictions, but the fact that Luke said “about” identifies that he was speaking in inclusive terms, and when Matthew and Mark say, “after six days,” they are identifying that they were counting whole days, and not the day that started the eight-day period, or the day that ended the eight-day period. The difference produces two numerical symbols of the same period; one is the number eight and the other is the six days.

Matteus och Markus säger båda uttryckligen ”efter sex dagar”, och Lukas säger ”omkring” åtta dagar. Bibelns författare använde två sätt att räkna tid: det ena kallat inklusiv räkning och det andra exklusiv. Vid första anblicken kan det förefalla som motsägelser, men det faktum att Lukas sade ”omkring” visar att han talade i inkluderande termer, och när Matteus och Markus säger ”efter sex dagar”, visar de att de räknade hela dagar och inte den dag som inledde åttadagarsperioden eller den dag som avslutade åttadagarsperioden. Skillnaden ger upphov till två numeriska symboler för samma tidsperiod: det ena är talet åtta och det andra är de sex dagarna.

What is established with the two testimonies of the six or eight day period from Caesarea Philippi and the Mount of Transfiguration is that in the period when Christ seals the one hundred and forty-four thousand, the number eight represents the eight souls on Noah’s Ark, and the six represents the sixth church of Philadelphia, who is destined to be the church that is the eighth, that is of the seven. They are transformed into the eighth at the glorification of Moses, Elijah and Christ. The glorification on the mountain is also typified by the glorification on the mountain in the history of Moses.

Det som fastställs genom de två vittnesbörden om perioden om sex eller åtta dagar från Caesarea Filippi och Förklaringsberget är att under den period då Kristus förseglar de etthundrafyrtiofyra tusen, representerar talet åtta de åtta själarna i Noas ark, och talet sex representerar den sjätte församlingen, Filadelfia, som är bestämd att vara den församling som är den åttonde, och som är av de sju. De förvandlas till den åttonde vid förhärligandet av Mose, Elia och Kristus. Förhärligandet på berget är också förebildat genom förhärligandet på berget i Moses historia.

When Moses ascended the mountain he took seventy elders and Joshua with him.

När Mose steg upp på berget tog han sjuttio äldste och Josua med sig.

> Then went up Moses, and Aaron, Nadab, and Abihu, and seventy of the elders of Israel: And they saw the God of Israel: and there was under his feet as it were a paved work of a sapphire stone, and as it were the body of heaven in his clearness. And upon the nobles of the children of Israel he laid not his hand: also they saw God, and did eat and drink. And the Lord said unto Moses, Come up to me into the mount, and be there: and I will give thee tables of stone, and a law, and commandments which I have written; that thou mayest teach them.

> Sedan gick Mose upp, och Aron, Nadab och Abihu, och sjuttio av Israels äldste. Och de såg Israels Gud; och under hans fötter var något såsom ett golv av safirsten, klart såsom själva himlen. Men mot de förnämsta bland Israels barn räckte han inte ut sin hand; och de såg Gud och åt och drack. Och Herren sade till Mose: Kom upp till mig på berget och stanna där; och jag skall ge dig stentavlorna, lagen och buden som jag har skrivit, så att du kan undervisa dem.

> And Moses rose up, and his minister Joshua: and Moses went up into the mount of God. And he said unto the elders, Tarry ye here for us, until we come again unto you: and, behold, Aaron and Hur are with you: if any man have any matters to do, let him come unto them.

> Och Mose stod upp, och hans tjänare Josua; och Mose gick upp på Guds berg. Och han sade till de äldste: Vänta här på oss, till dess vi kommer tillbaka till er; och se, Aron och Hur är hos er: om någon har något ärende, må han gå till dem.

> And Moses went up into the mount, and a cloud covered the mount. And the glory of the Lord abode upon mount Sinai, and the cloud covered it six days: and the seventh day he called unto Moses out of the midst of the cloud. And the sight of the glory of the Lord was like devouring fire on the top of the mount in the eyes of the children of Israel. And Moses went into the midst of the cloud, and gat him up into the mount: and Moses was in the mount forty days and forty nights. Exodus 24:9–18.

> Och Mose steg upp på berget, och ett moln övertäckte berget. Och Herrens härlighet vilade över Sinai berg, och molnet övertäckte det i sex dagar; och på sjunde dagen kallade han på Mose ur molnets mitt. Och åsynen av Herrens härlighet var såsom förtärande eld på bergets topp i Israels barns ögon. Och Mose gick in i molnets mitt och steg upp på berget; och Mose var på berget i fyrtio dagar och fyrtio nätter. 2 Moseboken 24:9–18.

The first angel’s message was the resurrection of Jairus’ daughter, aligning with Christ’s baptism. Then six days later, came the Mount of Transfiguration which is the second angel, that led to the cross, which is the third angel. As the second angel, the Mount has a double witness, in that the speaking of the Father at the Mount, connects with a second line of the three. The three times Peter, James and John were exclusive guests of Christ, and the three times the Father spoke, both identify the second manifestation of the Father’s voice, and the second time Jesus took Peter, James and John was the Mount of Transfiguration. The second waymark of the Mount has a double witness of the Father’s voice and the three disciples, for the second message always identifies a “doubling.”

Den första ängelns budskap var uppväckandet av Jairus dotter, i överensstämmelse med Kristi dop. Sex dagar senare kom sedan Förklaringsberget, vilket är den andra ängeln, som ledde till korset, vilket är den tredje ängeln. Såsom den andra ängeln har berget ett dubbelt vittnesbörd, i det att Faderns tal på berget sammanbinds med en andra linje av de tre. De tre gånger då Petrus, Jakob och Johannes var Kristi exklusiva gäster, och de tre gånger då Fadern talade, identifierar båda den andra uppenbarelsen av Faderns röst, och den andra gången Jesus tog med sig Petrus, Jakob och Johannes var på Förklaringsberget. Bergets andra vägmärke har ett dubbelt vittnesbörd i Faderns röst och de tre lärjungarna, ty det andra budskapet identifierar alltid en ”fördubbling”.

The six-hour-period between the evening and morning sacrifices, which is represented by Matthew and Marks’ six days from Caesarea Philippi and the Mount, are represented by Moses’ six days, until he is called into the cloud on the seventh day.

Den sex timmar långa perioden mellan afton- och morgonoffren, vilken återges genom Matteus’ och Markus’ sex dagar från Caesarea Filippi till berget, framställs genom Moses’ sex dagar, till dess att han kallas in i molnet på den sjunde dagen.

The line begins with the tarrying time of the second angel, as Moses instructs the seventy elders to “tarry” until he returns. The first six-days in the line are isolated, but still form part of the overall 46 days. The six days are a period that leads to the third test, represented by forty days. The 46 days symbolize the temple, the sixth days are the six hours from Christ’s death to Pentecost, the six hours from His crucifixion to His death, the six hours of Caesarea to Caesarea and the six hours of Peter in the upper room to the temple. Moses is receiving the Law of the covenant, and getting the instructions upon how to raise the temple. Though the Bible says no man has seen God, the elders “saw the God of Israel.” The glorification of God on the mount with Moses and the elders typified the glorification on the Mount of Transfiguration. Both contain the six-day period. Moses’ line includes the tarrying time of the second angel and the full forty-six days representing the temple. The forty days he received the law, represents the sealing.

Linjen börjar med den andre ängelns dröjsmålstid, då Mose instruerar de sjuttio äldste att ”dröja” tills han återvänder. De första sex dagarna i linjen är avskilda, men utgör ändå en del av de sammanlagda 46 dagarna. De sex dagarna är en period som leder fram till det tredje provet, representerat av fyrtio dagar. De 46 dagarna symboliserar templet; de sex dagarna är de sex timmarna från Kristi död till Pingsten, de sex timmarna från hans korsfästelse till hans död, de sex timmarna från Caesarea till Caesarea och de sex timmarna från Petrus i övre salen till templet. Mose tar emot förbundets lag och får anvisningarna om hur templet skall uppresas. Fastän Bibeln säger att ingen människa har sett Gud, ”såg” de äldste ”Israels Gud”. Guds förhärligande på berget med Mose och de äldste var en förebild på förhärligandet på Förklaringsberget. Båda innefattar perioden om sex dagar. Moses linje inbegriper den andre ängelns dröjsmålstid och de fulla fyrtiosex dagarna som representerar templet. De fyrtio dagar då han tog emot lagen representerar beseglingen.

Peter was at Caesarea Philippi at the third hour, on his way to Caesarea Maritima at the ninth hour and in six to eight days he is at the Mount, tarrying with Moses’ seventy elders when He sees a vision of the glorified Lord, just as Daniel did in chapter ten. Daniel saw the Lord face to face, as did Gideon and the seventy elders. The Mount of Transfiguration is where the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand are transformed into the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. They become the eighth church that is the sixth church, thus we see six days and eight days.

Petrus var i Caesarea Filippi vid tredje timmen, på väg till Caesarea Maritima vid nionde timmen, och efter sex till åtta dagar är han på berget, där han dröjer kvar med Mose sjuttio äldste när han ser en syn av den förhärligade Herren, liksom Daniel gjorde i kapitel tio. Daniel såg Herren ansikte mot ansikte, liksom Gideon och de sjuttio äldste. Förklaringsberget är den plats där den laodiceiska rörelsen av de etthundrafyrtiofyra tusen förvandlas till den filadelfiska rörelsen av de etthundrafyrtiofyra tusen. De blir den åttonde församlingen, som är den sjätte församlingen; således ser vi sex dagar och åtta dagar.

The six hours from the crucifixion to His death, the six hours of Pentecost, the six hours of Caesarea to Caesarea, the six days to the Mount of Transfiguration and the six days of Moses that led to the forty days are the same line. Between Caesarea Philippi, which is Panium and the Sunday law, the one hundred and forty-four thousand are sealed. That sealing causes a division.

De sex timmarna från korsfästelsen till Hans död, Pingstens sex timmar, de sex timmarna från Caesarea till Caesarea, de sex dagarna till Förklaringsberget och de sex dagar för Mose som ledde till de fyrtio dagarna är samma linje. Mellan Caesarea Filippi, som är Panium, och söndagslagen blir de hundra fyrtiofyra tusen beseglade. Denna besegling orsakar en åtskillnad.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Daniel 10:7.

> Och jag, Daniel, såg ensam synen; männen som var med mig såg inte synen, men en stor bävan kom över dem, så att de flydde bort för att gömma sig. Daniel 10:7.

Moses separated from the elders when he said, “Tarry ye here for us, until we come again unto you.” Moses separated from seventy at the tarrying time, and seventy weeks represents probationary time for the former covenant people. When the seventieth week ended, and that seventieth week was the sacred week that Christ confirmed the covenant with many, Christ then fully separated from the former covenant people. The period when the former covenant people could resolve their issue of blood, which for them was believing they were saved by the blood of Abraham, was over and the virgin of twelve years was resurrected to serve. Once the tarrying time began, Moses received the law of the covenant, and the instructions of raising the temple.

Mose skilde sig från de äldste när han sade: ”Dröjen I kvar här för vår skull, till dess vi komma tillbaka till eder.” Mose skilde sig från de sjuttio vid dröjsmålets tid, och sjuttio veckor representerar prövotid för det förra förbundsfolket. När den sjuttionde veckan var till ända, och denna sjuttionde vecka var den heliga vecka då Kristus bekräftade förbundet med många, skilde sig Kristus då helt och fullt från det förra förbundsfolket. Den tid då det förra förbundsfolket kunde få sin blodgång botad, vilket för dem innebar att tro att de blev frälsta genom Abrahams blod, var över, och den tolvåriga jungfrun uppväcktes för att tjäna. När dröjsmålets tid väl hade börjat, mottog Mose förbundets lag och anvisningarna för uppförandet av templet.

When Peter, James and John were at the Mount, the sealing of God’s people, and their subsequent raising up as an ensign represents those covenant people as the temple of the one hundred and forty-four thousand. The eleventh-hour workers are then joined to that temple.

När Petrus, Jakob och Johannes var på berget, representerar Guds folks besegling, och deras därefter följande upprättande såsom ett baner, detta förbundsfolk såsom de etthundrafyrtiofyratusendes tempel. Arbetarna i den elfte timmen förenas därefter med detta tempel.

> Thus saith the Lord, Keep ye judgment, and do justice: for my salvation is near to come, and my righteousness to be revealed. Blessed is the man that doeth this, and the son of man that layeth hold on it; that keepeth the sabbath from polluting it, and keepeth his hand from doing any evil. Neither let the son of the stranger, that hath joined himself to the Lord, speak, saying, The Lord hath utterly separated me from his people: neither let the eunuch say, Behold, I am a dry tree. For thus saith the Lord unto the eunuchs that keep my sabbaths, and choose the things that please me, and take hold of my covenant; Even unto them will I give in mine house and within my walls a place and a name better than of sons and of daughters: I will give them an everlasting name, that shall not be cut off. Also the sons of the stranger, that join themselves to the Lord, to serve him, and to love the name of the Lord, to be his servants, every one that keepeth the sabbath from polluting it, and taketh hold of my covenant; Even them will I bring to my holy mountain, and make them joyful in my house of prayer: their burnt offerings and their sacrifices shall be accepted upon mine altar; for mine house shall be called an house of prayer for all people.

> Så säger Herren: Håll fast vid rätten och öva rättfärdighet, ty min frälsning är nära att komma och min rättfärdighet att uppenbaras. Salig är den människa som gör detta, den människoson som håller fast vid det, som håller sabbaten så att han inte ohelgar den och avhåller sin hand från att göra något ont. Främlingens son, som har slutit sig till Herren, må inte säga: Herren har helt och hållet avskilt mig från sitt folk. Inte heller må eunucken säga: Se, jag är ett torrt träd. Ty så säger Herren om de eunucker som håller mina sabbater och väljer det som behagar mig och håller fast vid mitt förbund: Åt dem skall jag i mitt hus och inom mina murar ge en plats och ett namn som är bättre än söners och döttrars; jag skall ge dem ett evigt namn, som inte skall utplånas. Också främlingens söner, som sluter sig till Herren för att tjäna honom och för att älska Herrens namn, för att vara hans tjänare, var och en som håller sabbaten så att han inte ohelgar den och håller fast vid mitt förbund, dem skall jag föra till mitt heliga berg och låta dem glädja sig i mitt bönehus. Deras brännoffer och deras slaktoffer skall bli välbehagliga på mitt altare, ty mitt hus skall kallas ett bönens hus för alla folk.

> The Lord God which gathereth the outcasts of Israel saith, Yet will I gather others to him, beside those that are gathered unto him. Isaiah 56:1–8.

> Så säger Herren Gud, han som församlar Israels fördrivna: Ännu fler skall jag församla till honom, förutom dem som redan har blivit församlade till honom. Jesaja 56:1–8.

Peter, James and John, as well as Moses represent the “outcasts of Israel,” who are cast out by their brethren which hated them.

Petrus, Jakob och Johannes, liksom Mose, representerar ”Israels fördrivna”, som fördrivs av sina bröder som hatade dem.

> Thus saith the Lord, The heaven is my throne, and the earth is my footstool: where is the house that ye build unto me? and where is the place of my rest?

> Så säger Herren: Himlen är min tron, och jorden är min fotapall. Var är då det hus som ni bygger åt mig? Och var är den plats där jag finner vila?

> For all those things hath mine hand made, and all those things have been, saith the Lord: but to this man will I look, even to him that is poor and of a contrite spirit, and trembleth at my word. He that killeth an ox is as if he slew a man; he that sacrificeth a lamb, as if he cut off a dog’s neck; he that offereth an oblation, as if he offered swine’s blood; he that burneth incense, as if he blessed an idol. Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before mine eyes, and chose that in which I delighted not.

> Ty alla dessa ting har min hand gjort, och så har allt detta blivit till, säger Herren. Men till den vill jag se, till den som är fattig och har en förkrossad ande och bävar för mitt ord. Den som slaktar en oxe är såsom om han dräpte en människa; den som offrar ett lamm, såsom om han högg av en hund halsen; den som frambär ett matoffer, såsom om han offrade svinblod; den som tänder rökelse, såsom om han välsignade en avgud. Ja, de har utvalt sina egna vägar, och deras själ har sin lust i deras styggelser. Därför skall också jag utvälja deras hemsökelser och låta det som de fruktar komma över dem; eftersom ingen svarade när jag kallade, och de inte hörde när jag talade, utan gjorde det som var ont i mina ögon och utvalde det som jag inte hade behag till.

> Hear the word of the Lord, ye that tremble at his word; Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake, said, Let the Lord be glorified: but he shall appear to your joy, and they shall be ashamed. Isaiah 66:1–5.

> Hören Herrens ord, ni som bävar för hans ord: Era bröder, som hatade er, som fördrev er för mitt namns skull, sade: Må Herren bli förhärligad. Men han skall uppenbara sig till er glädje, och de skall komma på skam. Jesaja 66:1–5.

The word “joy” occurs numerous times and ways in the Scriptures, as does the word “ashamed.” In the context of Peter’s message from the book of Joel, the shame versus joy is a parallel, such as the wise and the foolish or the wheat and the tares. Shame and joy represent, in the context of Joel, those who have the oil, or the latter rain message, versus those who don’t. It is only when you see this detail that you can get to the deeper meaning of, “Your brethren that hated you, that cast you out for my name’s sake.” Those brethren are those who in Spalding and Magan, page one and two, are the “nominal Adventists, like Judas,” that will “betray us to the Catholics,” “for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it.” Your brethren that hate you, cast you out over the message of the Sabbath of the land, Moses seven times, which cannot be refuted. The point here is that you get cast out over a doctrinal argument, a debate, as Isaiah calls it, and the doctrinal debate is the message of the latter rain.

Ordet ”glädje” förekommer talrika gånger och på olika sätt i Skrifterna, liksom ordet ”skam”. I sammanhanget av Petrus budskap från Joels bok utgör skam i kontrast till glädje en parallell, såsom de visa och de dåraktiga eller vetet och ogräset. Skam och glädje representerar, i Joels sammanhang, dem som har oljan, eller budskapet om det senare regnet, i motsats till dem som inte har det. Det är först när man ser denna detalj som man kan nå fram till den djupare innebörden av: ”Era bröder som hatade er, som drev ut er för mitt namns skull.” Dessa bröder är de som i Spalding and Magan, sidan ett och två, är de ”namnkristna adventisterna, likt Judas”, som kommer att ”förråda oss åt katolikerna”, ”ty de hatade oss på grund av sabbaten, eftersom de inte kunde vederlägga den”. Era bröder som hatar er driver ut er på grund av budskapet om landets sabbat, Moses sju gånger, vilket inte kan vederläggas. Poängen här är att man blir utdriven över en lärostrid, en debatt, såsom Jesaja kallar det, och den läromässiga debatten är budskapet om det senare regnet.

Joel calls that message “new wine,” and if you have that message, you have joy. If you do not have it, you awaken as the drunkards of Joel do to find that the new wine is cut off from your mouth. At that point you are prophetically “ashamed.” The class that has the oil, has joy and the class that has no oil is ashamed. The oil is also new wine, and it is associated with joy. This is why Isaiah says, “Hear the word of the Lord.” One class chooses to hear, and the other hearkens not to the sound of the trumpet. Isaiah specifically identifies the class who hear, when he states, “ye that tremble at his word.” The Lord gathers those who have been cast out over the message that arrived at 9/11, and at the Sunday law, He gathers Isaiah’s eunuchs, who are represented as dry trees. If they will take hold of the covenant, they will no longer be separated from God’s holy mountain.

Joel kallar det budskapet ”nytt vin”, och om du har det budskapet, har du glädje. Om du inte har det, vaknar du såsom Joels drinkare för att finna att det nya vinet är avskuret från din mun. Vid den tidpunkten är du profetiskt ”till skam”. Den grupp som har oljan, har glädje, och den grupp som inte har någon olja är till skam. Oljan är också nytt vin, och den är förknippad med glädje. Därför säger Jesaja: ”Hören Herrens ord.” Den ena gruppen väljer att höra, och den andra lyssnar inte till basunens ljud. Jesaja identifierar särskilt den grupp som hör, när han säger: ”I som bäven för hans ord.” Herren samlar dem som har blivit utdrivna på grund av budskapet som kom vid 9/11, och vid söndagslagen samlar han Jesajas eunucker, som framställs som torra träd. Om de vill hålla fast vid förbundet, skall de inte längre vara skilda från Guds heliga berg.

A eunuch or a dry tree represent death. A eunuch cannot reproduce and a dry tree has no life. The promise is that if those Gentiles, or eleventh-hour workers will accept the covenant represented by Sabbath, they will have sons and daughters. First He gathers the outcasts of Israel, then lifts those outcasts up as an ensign and then gathers His other flock. The first and second gatherings represent the period from 9/11 unto the Sunday law when the Holy Spirit is sprinkling, and also the period from the Sunday law until Michael stands up and the latter rain is poured out without measure. In both periods the latter rain is a message, which if you have, brings joy, and if you don’t have, brings shame.

En eunuck eller ett torrt träd representerar död. En eunuck kan inte fortplanta sig, och ett torrt träd har inget liv. Löftet är att om dessa hedningar, eller arbetare i elfte timmen, tar emot förbundet som representeras av sabbaten, skall de få söner och döttrar. Först samlar Han Israels fördrivna, sedan upphöjer Han dessa fördrivna till ett baner och samlar därefter sin andra hjord. Den första och den andra samlingen representerar perioden från 9/11 fram till söndagslagen, då den helige Ande bestänker, och även perioden från söndagslagen till dess att Mikael träder upp och det sena regnet utgjuts utan mått. I båda perioderna är det sena regnet ett budskap som, om du har det, bringar glädje, och om du inte har det, bringar skam.

The book of Matthew is divided into three lines, that represent the three angels of Revelation fourteen. Each of the three lines also contain fractals of the three angels. The second line from chapter eleven unto chapter twenty-two is the center, for it is the second angel, which is positioned between the first and third angels. The book of Matthew is itself a center line, when we consider chapters eleven through twenty-two in the context of Genesis and Revelation’s covenant chapters.

Matteusevangeliet är indelat i tre linjer, vilka representerar de tre änglarna i Uppenbarelseboken fjorton. Var och en av de tre linjerna innehåller också fraktaler av de tre änglarna. Den andra linjen, från kapitel elva till och med kapitel tjugotvå, utgör centrum, ty den är den andra ängeln, som är placerad mellan den första och den tredje ängeln. Matteusevangeliet är i sig självt en centrumlinje, när vi betraktar kapitel elva till och med tjugotvå i sammanhanget av Första Mosebokens och Uppenbarelsebokens förbundskapitel.

The center of the twelve covenant chapters is Matthew’s, and the center line of Matthew’s three lines is found in the same twelve chapters. The center of those twelve chapters is the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That center point is represented by three verses, which align with the three center verses of Genesis and Revelation’s twelve covenant chapters.

Centrum i de tolv förbundskapitlen är Matteus’, och centrumlinjen i Matteus’ tre linjer återfinns i samma tolv kapitel. Centrum i dessa tolv kapitel är förseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen. Denna centralpunkt representeras av tre verser, vilka överensstämmer med de tre centralverserna i Första Mosebokens och Uppenbarelsebokens tolv förbundskapitel.

Peter is a the center point of the center point of the center point, and he represents the first and last Christian bride. That is the signature of Alpha and Omega. Palmoni also placed His signature upon Peter’s name change, when He designed the enigma of Peter’s name in English. Jesus spoke to Peter in Hebrew, and the conversation was recorded in Greek and thereafter put into English. In English, Palmoni named Peter by using the 16th letter of the English alphabet, followed by the 5th letter, that is followed by the 20th, that is followed by the 5th that is followed by the 18th, fully knowing that when He, as Palmoni created the name that would go from Hebrew, to Greek to English. He also designed that the English name would allow an enigma of multiplying those five letters in order to reach the number one hundred and forty-four thousand. Palmoni, who is also the first and the last, designed that the first of those five and last of the five English letters that make up the name Peter are the 16th and 18th letters, for the name Peter was to occur in Matthew 16:18.

Petrus är centrum i centrum i centrum, och han representerar den första och den sista kristna bruden. Detta är Alpha och Omegas signatur. Palmoni satte också sin signatur på Petrus namnbyte, när han utformade gåtan i Petrus namn på engelska. Jesus talade till Petrus på hebreiska, och samtalet nedtecknades på grekiska och därefter återgavs på engelska. På engelska namngav Palmoni Petrus genom att använda den 16:e bokstaven i det engelska alfabetet, följd av den 5:e bokstaven, som följs av den 20:e, som följs av den 5:e, som följs av den 18:e, i full vetskap om att när han såsom Palmoni skapade det namn som skulle gå från hebreiska, till grekiska, till engelska. Han utformade också att det engelska namnet skulle möjliggöra en gåta där dessa fem bokstäver multipliceras för att nå talet etthundrafyrtiofyratusen. Palmoni, som också är den förste och den siste, utformade att den första av dessa fem och den sista av de fem engelska bokstäver som bildar namnet Peter är den 16:e och den 18:e bokstaven, ty namnet Peter skulle förekomma i Matteus 16:18.

With all of that about Peter, we still need to address the “golden ratio.” The golden ratio is represented by Matthew 16:18, for the ratio is 1.618. The golden ratio is associated with nature’s fractals, and when Palmoni locates Peter in Matthew 16:18, Palmoni is identifying that the prophetic key that is placed upon the shoulder of Eliakim in Isaiah 22:22, and the prophetic keys that are given to Peter and the church in the passage, includes prophetic fractals.

Med allt detta om Petrus behöver vi fortfarande behandla det ”gyllene snittet”. Det gyllene snittet representeras av Matteus 16:18, ty förhållandet är 1,618. Det gyllene snittet är förbundet med naturens fraktaler, och när Palmoni lokaliserar Petrus i Matteus 16:18, identifierar Palmoni därmed att den profetiska nyckel som läggs på Eljakims skuldra i Jesaja 22:22, och de profetiska nycklar som ges åt Petrus och församlingen i detta avsnitt, innefattar profetiska fraktaler.

Caesarea Philippi at the third hour unto Caesarea Maritima at the ninth hour represents a fractal of the third hour when Christ was crucified until the ninth hour of Cornelius sending for Peter. The Pentecostal season from the third hour of the crucifixion until Peter in the temple at Pentecost at the ninth hour, is a fractal of the 1,260 days from the cross to Cornelius. The three times the Father spoke is a fractal of the three angels, as is the three times Jesus took only Peter, James and John. The prophetic information that is encoded into the verses where Peter illustrates the one hundred and forty-four thousand is as profound as any truth has ever been, and yet we have not yet placed Peter at Panium in Daniel eleven.

Från Caesarea Filippi vid tredje timmen till Caesarea Maritima vid nionde timmen framställer ett fraktalmönster av tiden från tredje timmen, då Kristus korsfästes, till den nionde timmen, då Kornelius sände bud efter Petrus. Den pentekostala tidsperioden från tredje timmen vid korsfästelsen till Petrus i templet vid pingsten vid den nionde timmen är ett fraktalmönster av de 1 260 dagarna från korset till Kornelius. De tre gånger Fadern talade är ett fraktalmönster av de tre änglarna, liksom de tre gånger då Jesus endast tog med sig Petrus, Jakob och Johannes. Den profetiska information som är kodad i de verser där Petrus illustrerar de etthundrafyrtiofyra tusen är lika djup som någon sanning någonsin har varit, och ändå har vi ännu inte placerat Petrus i Panium i Daniel elva.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> Peter, an apostle of Jesus Christ, to the strangers scattered throughout Pontus, Galatia, Cappadocia, Asia, and Bithynia, Elect according to the foreknowledge of God the Father, through sanctification of the Spirit, unto obedience and sprinkling of the blood of Jesus Christ: Grace unto you, and peace, be multiplied. Blessed be the God and Father of our Lord Jesus Christ, which according to his abundant mercy hath begotten us again unto a lively hope by the resurrection of Jesus Christ from the dead, To an inheritance incorruptible, and undefiled, and that fadeth not away, reserved in heaven for you, Who are kept by the power of God through faith unto salvation ready to be revealed in the last time.

> Petrus, Jesu Kristi apostel, till de främlingar som är kringspridda i Pontus, Galatien, Kappadokien, Asien och Bitynien, utvalda efter Gud Faderns förutvetande, i Andens helgelse, till lydnad och Jesu Kristi blods bestänkelse: Nåd vare med er och frid i överflöd. Välsignad vare vår Herres Jesu Kristi Gud och Fader, som efter sin stora barmhärtighet har fött oss på nytt till ett levande hopp genom Jesu Kristi uppståndelse från de döda, till ett oförgängligt och obesmittat arv, som inte kan förvissna, förvarat i himlen åt er, som genom tro bevaras i Guds kraft till den frälsning som är färdig att uppenbaras i den sista tiden.

> Wherein ye greatly rejoice, though now for a season, if need be, ye are in heaviness through manifold temptations: That the trial of your faith, being much more precious than of gold that perisheth, though it be tried with fire, might be found unto praise and honour and glory at the appearing of Jesus Christ: Whom having not seen, ye love; in whom, though now ye see him not, yet believing, ye rejoice with joy unspeakable and full of glory: Receiving the end of your faith, even the salvation of your souls.

> Däri fröjdar ni er storligen, fastän ni nu för en liten tid, om så måste vara, är bedrövade genom mångahanda frestelser, för att er trons prövning, som är mycket dyrbarare än det förgängliga guldet, vilket dock prövas genom eld, må befinnas leda till pris och ära och härlighet vid Jesu Kristi uppenbarelse. Honom älskar ni, fastän ni inte har sett honom; och fastän ni nu inte ser honom, tror ni dock på honom och fröjdar er med en outsäglig och härlig glädje, då ni vinner målet för er tro: era själars frälsning.

> Of which salvation the prophets have enquired and searched diligently, who prophesied of the grace that should come unto you: Searching what, or what manner of time the Spirit of Christ which was in them did signify, when it testified beforehand the sufferings of Christ, and the glory that should follow. Unto whom it was revealed, that not unto themselves, but unto us they did minister the things, which are now reported unto you by them that have preached the gospel unto you with the Holy Ghost sent down from heaven; which things the angels desire to look into.

> Om denna frälsning har profeterna forskat och ivrigt utforskat, de som profeterade om den nåd som skulle komma er till del. De sökte efter vilken tid eller hurdan tid Kristi Ande, som var i dem, utvisade, när den på förhand vittnade om Kristi lidanden och den härlighet som skulle följa. För dem blev det uppenbarat att det inte var sig själva, utan oss, de tjänade med det som nu har förkunnats för er av dem som har predikat evangeliet för er genom den Helige Ande, utsänd från himmelen; detta är sådant som änglarna längtar efter att få skåda in i.

> Wherefore gird up the loins of your mind, be sober, and hope to the end for the grace that is to be brought unto you at the revelation of Jesus Christ; As obedient children, not fashioning yourselves according to the former lusts in your ignorance: But as he which hath called you is holy, so be ye holy in all manner of conversation; Because it is written, Be ye holy; for I am holy.

> Därför, omgjorda länderna på ert sinne, var nyktra och sätt ert hopp helt till den nåd som skall komma er till del vid Jesu Kristi uppenbarelse. Som lydiga barn skall ni inte forma er efter de forna begären från den tid då ni levde i okunnighet. Nej, liksom han som har kallat er är helig, så skall också ni vara heliga i all er vandel. Ty det är skrivet: Ni skall vara heliga, ty jag är helig.

> And if ye call on the Father, who without respect of persons judgeth according to every man’s work, pass the time of your sojourning here in fear: Forasmuch as ye know that ye were not redeemed with corruptible things, as silver and gold, from your vain conversation received by tradition from your fathers; But with the precious blood of Christ, as of a lamb without blemish and without spot: Who verily was foreordained before the foundation of the world, but was manifest in these last times for you, Who by him do believe in God, that raised him up from the dead, and gave him glory; that your faith and hope might be in God. Seeing ye have purified your souls in obeying the truth through the Spirit unto unfeigned love of the brethren, see that ye love one another with a pure heart fervently: Being born again, not of corruptible seed, but of incorruptible, by the word of God, which liveth and abideth forever. For all flesh is as grass, and all the glory of man as the flower of grass. The grass withereth, and the flower thereof falleth away: But the word of the Lord endureth forever. And this is the word which by the gospel is preached unto you. 1 Peter 1:1–25.

> Och om ni åkallar Fadern, som utan anseende till personen dömer efter var och ens gärning, så vandra här i fruktan under tiden för er främlingsvistelse. Ni vet ju att det inte var med förgängliga ting, såsom silver eller guld, som ni blev friköpta från ert fåfängliga liv, sådant som ni ärvt från era fäder, utan med Kristi dyrbara blod, såsom blodet av ett lamm utan fel och utan fläck. Han var visserligen förutbestämd före världens grundläggning men har blivit uppenbarad i dessa yttersta tider för er skull, ni som genom honom tror på Gud, som uppväckte honom från de döda och gav honom härlighet, så att er tro och ert hopp skulle vara till Gud. Då ni har renat era själar genom att lyda sanningen genom Anden till uppriktig broderlig kärlek, så älska varandra innerligt av ett rent hjärta. Ni är födda på nytt, inte av förgänglig säd utan av oförgänglig, genom Guds ord, som lever och består för evigt. Ty allt kött är såsom gräs, och all människans härlighet såsom gräsets blomma. Gräset vissnar bort, och dess blomma faller av. Men Herrens ord består för evigt. Och detta är det ord som genom evangeliet har förkunnats för er. 1 Petrus 1:1–25.

Back to Articles