Article

# The Book of Daniel - Number Twenty-Nine

Daniels bok – nummer tjugonio

Belshazzar’s Feast and the Prophetic Hour: Unveiling the Sunday Law, the Fall of Babylon, and the Final Crisis

Belsassars gästabud och den profetiska stunden: Avslöjandet av söndagslagen, Babylons fall och den slutliga krisen

Author

Jeff Pippenger

Published

December 24, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

Belshazzar’s feast identifies the “hour” of the Sunday law, but it places the emphasis upon the judgment of the Republican horn. Nebuchadnezzar’s golden image in Daniel chapter three, places the same history, in the context of God’s faithful people who are then lifted up as an ensign. Daniel chapter six, addresses the same line, but addresses the role of the Protestant horn. Belshazzar is representing the “state,” and he called one thousand of his “lords.”

Belsassars gästabud identifierar ”stunden” för söndagslagen, men lägger tyngdpunkten på domen över det republikanska hornet. Nebukadnessars gyllene bildstod i Daniel kapitel tre framställer samma historia i sammanhanget av Guds trofasta folk, som då upphöjs som ett baner. Daniel kapitel sex behandlar samma linje, men behandlar det protestantiska hornets roll. Belsassar representerar ”staten”, och han kallade ett tusen av sina ”stormän”.

> Belshazzar the king made a great feast to a thousand of his lords, and drank wine before the thousand. Belshazzar, whiles he tasted the wine, commanded to bring the golden and silver vessels which his father Nebuchadnezzar had taken out of the temple which was in Jerusalem; that the king, and his princes, his wives, and his concubines, might drink therein. Then they brought the golden vessels that were taken out of the temple of the house of God which was at Jerusalem; and the king, and his princes, his wives, and his concubines, drank in them. They drank wine, and praised the gods of gold, and of silver, of brass, of iron, of wood, and of stone. In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Daniel 5:1–5.

> Kung Belshassar ställde till med ett stort gästabud för tusen av sina stormän och drack vin i de tusens åsyn. Medan Belshassar smakade vinet befallde han att man skulle hämta de kärl av guld och silver som hans fader Nebukadnessar hade tagit från templet i Jerusalem, så att kungen och hans furstar, hans hustrur och hans bihustrur kunde dricka ur dem. Då hämtade man guldkärlen som hade tagits från templet, från Guds hus i Jerusalem; och kungen och hans furstar, hans hustrur och hans bihustrur drack ur dem. De drack vin och prisade gudar av guld och silver, av koppar och järn, av trä och sten. I samma stund kom fingrarna av en människohand fram och skrev mitt emot ljusstaken på putsen på väggen i kungens palats; och kungen såg den del av handen som skrev. Daniel 5:1–5.

The number “ten” represents the dragon, and one hundred, and one thousand is simply a magnification of the same symbol. In chapter six, one hundred and twenty push the deceitful law, and one hundred and twenty is a symbol for priests. Considering “line upon line,” Belshazzar’s feast is illustrating the judgment upon a corrupted statecraft, and judgment of a corrupted churchcraft. Belshazzar was drunk with the Babylonian wine, and then determined to desecrate the sacred vessels of God’s temple in Jerusalem.

Talet ”tio” representerar draken, och etthundra och ettusen är helt enkelt en förstoring av samma symbol. I kapitel sex driver etthundratjugo fram den bedrägliga lagen, och etthundratjugo är en symbol för präster. Med beaktande av ”rad på rad” illustrerar Belsassars gästabud domen över ett fördärvat statsväsen och domen över ett fördärvat kyrkoväsen. Belsassar var drucken av det babyloniska vinet och beslöt därefter att vanhelga de heliga kärlen från Guds tempel i Jerusalem.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils’ (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, ‘teaching for doctrines the commandments of men’ (Matthew 15:9).” Selected Messages, book 2, 118.

> ”Profeten säger: ’Jag såg en annan ängel komma ner från himlen, som hade stor makt; och jorden upplystes av hans härlighet. Och han ropade mäktigt med stark röst och sade: Fallet, fallet är det stora Babylon, och det har blivit en boning för onda andar’ (Uppenbarelseboken 18:1, 2). Detta är samma budskap som gavs av den andre ängeln. Babylon är fallet, ’eftersom hon har givit alla folk att dricka av sin otukts vredes vin’ (Uppenbarelseboken 14:8). Vad är detta vin?—Hennes falska läror. Hon har gett världen en falsk sabbat i stället för sabbaten i det fjärde budet, och har upprepat den lögn som Satan först sade till Eva i Eden—själens naturliga odödlighet. Många likartade villfarelser har hon spritt vida omkring, ’så att de läror som de förkunnar är människobud’ (Matteus 15:9).” Selected Messages, bok 2, 118.

The wine Belshazzar was drinking was the papacy’s idol sabbath, for the feast represented the prophetic “hour” of the Sunday law. The sanctuary vessels he brought into the banquet hall represented not only rebellion against God, but sacred vessels also represent God’s people, for the literal represents the spiritual, and people are vessels.

Vinet som Belsassar drack var påvedömets avgudiska sabbat, ty festen representerade den profetiska ”stunden” för söndagslagen. De helgedomskärl som han förde in i festhallen representerade inte bara uppror mot Gud, utan heliga kärl representerar också Guds folk, ty det bokstavliga representerar det andliga, och människor är kärl.

> Nevertheless the foundation of God standeth sure, having this seal, The Lord knoweth them that are his. And, Let everyone that nameth the name of Christ depart from iniquity. But in a great house there are not only vessels of gold and of silver, but also of wood and of earth; and some to honour, and some to dishonour. If a man therefore purge himself from these, he shall be a vessel unto honour, sanctified, and meet for the master’s use, and prepared unto every good work. 2 Timothy 2:19–21.

> Likväl står Guds fasta grund, och har detta insegel: Herren känner dem som är hans. Och: Var och en som nämner Kristi namn må avstå från orättfärdighet. Men i ett stort hus finns inte endast kärl av guld och av silver, utan också av trä och av lera; och somliga till heder, andra till vanheder. Om nu någon renar sig från dessa, skall han vara ett kärl till heder, helgat och brukbart för herrens tjänst, berett till allt gott verk. 2 Timoteus 2:19–21.

In the midst of desecrating God’s people through enforced Sunday worship, the fiery handwriting spells out Belshazzar’s doom.

Mitt under vanhelgandet av Guds folk genom påtvingad söndagsgudstjänst förkunnar den flammande skriften Belsassars undergång.

> In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Then the king’s countenance was changed, and his thoughts troubled him, so that the joints of his loins were loosed, and his knees smote one against another. The king cried aloud to bring in the astrologers, the Chaldeans, and the soothsayers. And the king spake, and said to the wise men of Babylon, Whosoever shall read this writing, and show me the interpretation thereof, shall be clothed with scarlet, and have a chain of gold about his neck, and shall be the third ruler in the kingdom. Daniel 5:5–7.

> I samma stund visade sig fingrar av en människohand och skrev mitt emot lampstället på putsen på väggen i kungens palats; och kungen såg den del av handen som skrev. Då förändrades kungens ansiktsuttryck, och hans tankar förfärade honom, så att höfternas leder vek sig och hans knän slog mot varandra. Kungen ropade med hög röst att man skulle föra in stjärntydarna, kaldéerna och spåmännen. Och kungen tog till orda och sade till Babels vise män: Den som kan läsa denna skrift och ge mig dess uttydning skall bli klädd i scharlakan och bära en guldkedja om sin hals, och han skall vara den tredje härskaren i riket. Daniel 5:5–7.

Historically the passage is understood to be identifying that Belshazzar’s father, had left the political throne to Belshazzar, and for this reason the best his son could offer for an interpretation of the handwriting was a position of being the third ruler. Leading up to the Sunday law in the United States, the political leadership will be in a subservient position to the religious leadership who will be working to introduce a new form of worship. The image of the beast represents the combination of church and state with the church in control of the relationship, and at the Sunday law Belshazzar was the political king, thus symbolizing the state, but he was only the second in command to his father’s religious authority. The best he could offer Daniel was to be third.

Historiskt sett förstås textstället så, att Belsassars far hade överlåtit den politiska tronen åt Belsassar, och av denna anledning var det bästa hans son kunde erbjuda för en uttydning av skriften en ställning som den tredje härskaren. Fram till söndagslagen i Förenta staterna kommer det politiska ledarskapet att inta en underordnad ställning i förhållande till det religiösa ledarskapet, som kommer att verka för att införa en ny form av tillbedjan. Vilddjurets bild representerar föreningen av kyrka och stat, där kyrkan har kontroll över förhållandet, och vid söndagslagen var Belsassar den politiske kungen och symboliserade således staten, men han stod endast som den andre i rang under sin fars religiösa auktoritet. Det bästa han kunde erbjuda Daniel var att bli den tredje.

> “When the early church became corrupted by departing from the simplicity of the gospel and accepting heathen rites and customs, she lost the Spirit and power of God; and in order to control the consciences of the people, she sought the support of the secular power. The result was the papacy, a church that controlled the power of the state and employed it to further her own ends, especially for the punishment of ‘heresy.’ In order for the United States to form an image of the beast, the religious power must so control the civil government that the authority of the state will also be employed by the church to accomplish her own ends. . . .

> ”När den tidiga kyrkan blev fördärvad genom att överge evangeliets enkelhet och anta hedniska riter och seder, förlorade hon Guds Ande och kraft; och för att behärska folkets samveten sökte hon stöd av den världsliga makten. Resultatet blev påvedömet, en kyrka som behärskade statens makt och använde den för att främja sina egna syften, särskilt för bestraffning av ’kätteri’. För att Förenta staterna skall kunna forma en avbild av vilddjuret måste den religiösa makten i sådan grad behärska den civila regeringen att också statens myndighet kommer att användas av kyrkan för att uppnå sina egna syften....”

> “The enforcement of Sundaykeeping on the part of Protestant churches is an enforcement of the worship of the papacy—of the beast. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false instead of the true Sabbath are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. But in the very act of enforcing a religious duty by secular power, the churches would themselves form an image to the beast; hence the enforcement of Sundaykeeping in the United States would be an enforcement of the worship of the beast and his image.” The Great Controversy, 443, 448, 449.

> ”Genomdrivandet av söndagsfirandet från de protestantiska kyrkornas sida är ett genomdrivande av tillbedjan av påvedömet — av vilddjuret. De som, med förståelse för det fjärde budets anspråk, väljer att hålla den falska i stället för den sanna sabbaten, visar därigenom vördnad för den makt genom vilken detta ensamt är påbjudet. Men just genom handlingen att med världslig makt genomdriva en religiös plikt skulle kyrkorna själva upprätta en avbild åt vilddjuret; därav följer att genomdrivandet av söndagsfirandet i Förenta staterna skulle vara ett genomdrivande av tillbedjan av vilddjuret och dess avbild.” The Great Controversy, 443, 448, 449.

It is in a crisis that character is revealed, and the mysterious message on the wall produced a crisis in Belshazzar’s experience and marked the end of his kingdom, thus symbolizing the end of the kingdom of the earth beast. Belshazzar died that very night, representing the Sunday law, when the United States is overthrown as the sixth kingdom of Bible prophecy at the Sunday law, but the United States immediately transitions into the premier king of the ten kings. The ten kings are the seventh kingdom of Bible prophecy, and they immediately agree to give their seventh kingdom to the beast.

Det är i en kris som karaktären uppenbaras, och det hemlighetsfulla budskapet på väggen framkallade en kris i Belsassars erfarenhet och markerade slutet för hans rike, och symboliserade därmed slutet för jorddjurets rike. Belsassar dog samma natt, vilket representerar söndagslagen, då Förenta staterna störtas som Bibelns profetias sjätte rike vid söndagslagen, men Förenta staterna övergår omedelbart till att bli den främste kungen bland de tio kungarna. De tio kungarna är Bibelns profetias sjunde rike, och de samtycker omedelbart till att ge sitt sjunde rike åt vilddjuret.

> For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:17.

> Ty Gud har ingivit dem i deras hjärtan att fullfölja hans vilja, att vara eniga och att ge sitt rike åt vilddjuret, till dess att Guds ord har fullbordats. Uppenbarelseboken 17:17.

The final movements are rapid ones, and the transition from the sixth kingdom to the seventh, and then to the eighth is rapid, for the world is then in a great crisis. The overthrow of the earth beast causes Belshazzar to fear, and as the premier king of the ten kings, he represents the fear that all the kings of the earth will experience at the overthrow of the United States. In Revelation chapter eleven, the “hour” that the handwriting appears upon the wall, is the “hour” of the great earthquake. At that point three symbols of Islam are marked, and it is Islam that causes the kings to fear in the last days.

De avslutande rörelserna är snabba, och övergången från det sjätte riket till det sjunde, och därefter till det åttonde, sker snabbt, ty världen befinner sig då i en stor kris. Jorddjurets fall får Belsassar att frukta, och såsom den främste kungen bland de tio kungarna representerar han den fruktan som alla jordens kungar kommer att erfara vid Förenta staternas fall. I Uppenbarelsebokens elfte kapitel är den ”timme” då handskriften visar sig på väggen den ”timme” då den stora jordbävningen äger rum. Vid den tidpunkten markeras tre symboler för islam, och det är islam som får kungarna att frukta i de sista dagarna.

> For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. As we have heard, so have we seen in the city of the Lord of hosts, in the city of our God: God will establish it forever. Selah. Psalm 48:4–8.

> Ty se, kungarna församlade sig, de drog fram tillsammans. De såg det och häpnade; de blev förskräckta och flydde hastigt bort. Fruktan grep dem där, och vånda, såsom hos en kvinna i födslovånda. Du krossar Tarsisskeppen med en östanvind. Såsom vi har hört, så har vi sett i Herren Sebaots stad, i vår Guds stad: Gud skall befästa den för evigt. Sela. Psalm 48:4–8.

The lords, or kings were assembled at Belshazzar’s feast, drinking the wine of Babylon and handling and looking upon the sacred vessels of God’s sanctuary, when fear took hold of them, as represented by Belshazzar’s fear when the handwriting appeared upon the wall. Belshazzar’s fear began an escalating fear that is represented by a woman in travail, and Revelation eleven’s “hour” leads into chapter twelve, where the ensign is represented as a woman about to give birth. The first labor pain is the handwriting on the wall of the banquet hall. The fear is caused by the “east wind” of Islam, that “breakest the ships of Tarshish.”

Herrarna, eller kungarna, var församlade vid Belsassars festmåltid, drickande Babylons vin och hanterande och betraktande de heliga kärlen från Guds helgedom, när fruktan grep dem, såsom den framställs genom Belsassars fruktan när skriften visade sig på väggen. Belsassars fruktan inledde en tilltagande fruktan som framställs genom en kvinna i barnsnöd, och Uppenbarelsebokens elfte kapitels ”stund” leder in i kapitel tolv, där baneret framställs som en kvinna som står i begrepp att föda. Den första födslovåndan är skriften på festsalens vägg. Fruktan orsakas av islams ”östanvind”, som ”krossar Tarsisskeppen”.

In Belshazzar’s banquet hall, “one thousand lords” are consuming the wine of Babylon, which represents Sunday enforcement. At that time, Nebuchadnezzar’s orchestra begins to play the music, as Belshazzar has the ornaments of the sanctuary brought in. The whore of Tyre begins to sing, and apostate Israel begins to dance around Nebuchadnezzar’s golden idol. But the party is crashed by the “east wind,” which is the “third woe” that comes quickly, and is the “seventh trumpet.” When Islam crashes the party, the “nations are angered.” They are angered, for the ships of Tarshish, the symbol of the economic structure of planet earth is then sank in the midst of the sea.

I Belsassars gästabudssal förtär ”tusen stormän” Babylons vin, vilket representerar söndagslagens genomdrivande. Vid den tiden börjar Nebukadnessars orkester spela musiken, medan Belsassar låter helgedomens kärl föras in. Skökan från Tyrus börjar sjunga, och det avfälliga Israel börjar dansa kring Nebukadnessars gyllene avgudabild. Men festen avbryts av ”östanvinden”, som är det ”tredje ve”, vilket kommer snabbt, och är den ”sjunde basunen”. När islam avbryter festen, blir ”folken vredgade”. De blir vredgade, ty Tarsisskeppen, symbolen för planeten jordens ekonomiska struktur, sänks då mitt i havet.

> Tarshish was thy merchant by reason of the multitude of all kind of riches; with silver, iron, tin, and lead, they traded in thy fairs. Javan, Tubal, and Meshech, they were thy merchants: they traded the persons of men and vessels of brass in thy market. They of the house of Togarmah traded in thy fairs with horses and horsemen and mules. The men of Dedan were thy merchants; many isles were the merchandise of thine hand: they brought thee for a present horns of ivory and ebony. Syria was thy merchant by reason of the multitude of the wares of thy making: they occupied in thy fairs with emeralds, purple, and broidered work, and fine linen, and coral, and agate. Judah, and the land of Israel, they were thy merchants: they traded in thy market wheat of Minnith, and Pannag, and honey, and oil, and balm. Damascus was thy merchant in the multitude of the wares of thy making, for the multitude of all riches; in the wine of Helbon, and white wool. Dan also and Javan going to and fro occupied in thy fairs: bright iron, cassia, and calamus, were in thy market. Dedan was thy merchant in precious clothes for chariots. Arabia, and all the princes of Kedar, they occupied with thee in lambs, and rams, and goats: in these were they thy merchants. The merchants of Sheba and Raamah, they were thy merchants: they occupied in thy fairs with chief of all spices, and with all precious stones, and gold. Haran, and Canneh, and Eden, the merchants of Sheba, Asshur, and Chilmad, were thy merchants. These were thy merchants in all sorts of things, in blue clothes, and broidered work, and in chests of rich apparel, bound with cords, and made of cedar, among thy merchandise. The ships of Tarshish did sing of thee in thy market: and thou wast replenished, and made very glorious in the midst of the seas. Thy rowers have brought thee into great waters: the east wind hath broken thee in the midst of the seas. Thy riches, and thy fairs, thy merchandise, thy mariners, and thy pilots, thy calkers, and the occupiers of thy merchandise, and all thy men of war, that are in thee, and in all thy company which is in the midst of thee, shall fall into the midst of the seas in the day of thy ruin. Ezekiel 27:12–26.

> Tarshish var din köpman på grund av mängden av allahanda rikedomar; med silver, järn, tenn och bly bedrev de handel på dina marknader. Javan, Tubal och Meshech, de var dina köpmän; de handlade med människors personer och kopparkärl på din marknad. De av Togarmas hus bedrev handel på dina marknader med hästar och ryttare och mulåsnor. Männen från Dedan var dina köpmän; många öar var varorna från din hand: de förde till dig som gåva elfenbenshorn och ebenholts. Syrien var din köpman på grund av mängden av de varor du framställde: de bedrev handel på dina marknader med smaragder, purpur och broderat arbete och fint linne och koraller och agat. Juda och Israels land, de var dina köpmän: de handlade på din marknad med vete från Minnit och Pannag och honung och olja och balsam. Damaskus var din köpman för mängden av de varor du framställde, för mängden av all rikedom; med vin från Helbon och vit ull. Dan likaså och Javan, som färdades fram och tillbaka, bedrev handel på dina marknader: blankt järn, kassia och kalmus fanns på din marknad. Dedan var din köpman med dyrbara kläder till vagnar. Arabien och alla Kedars furstar, de bedrev handel med dig i lamm och vädurar och getter: i dessa var de dina köpmän. Köpmännen från Saba och Raama, de var dina köpmän: de bedrev handel på dina marknader med de yppersta av alla kryddor och med alla dyrbara stenar och guld. Haran och Kanne och Eden, köpmännen från Saba, Assur och Kilmad, var dina köpmän. Dessa var dina köpmän i allahanda ting, i blå kläder och broderat arbete och i kistor med dyrbara kläder, bundna med snören och gjorda av cederträ, bland dina handelsvaror. Tarshishs skepp sjöng om dig på din marknad; och du blev uppfylld och mycket härlig mitt i haven. Dina roddare har fört dig ut på stora vatten; östanvinden har krossat dig mitt i haven. Din rikedom och dina marknader, dina handelsvaror, dina sjömän och dina styrmän, dina skeppstimmermän och de som bedriver handel med dina varor, och alla dina krigsmän som finns i dig, och hela din skara som är mitt i dig, skall falla mitt i haven på din undergångs dag. Hesekiel 27:12–26.

The “ships of Tarshish” are the symbol of the economic structure of planet earth, and they are sunk in the midst of the sea by the “east wind.” Ezekiel informs us this takes place in the “day of thy ruin,” and the subject of Ezekiel chapter twenty-seven, is the lamentation for Tyrus.

”Tarsisskeppen” är symbolen för planeten jordens ekonomiska struktur, och de sänks mitt i havet av ”östanvinden”. Hesekiel upplyser oss om att detta sker på ”din undergångs dag”, och ämnet för Hesekiel kapitel tjugosju är klagosången över Tyrus.

> The word of the Lord came again unto me, saying, Now, thou son of man, take up a lamentation for Tyrus; And say unto Tyrus, O thou that art situate at the entry of the sea, which art a merchant of the people for many isles, Thus saith the Lord God; O Tyrus, thou hast said, I am of perfect beauty. Ezekiel 27:1–3.

> Och Herrens ord kom åter till mig och sade: Du människobarn, stäm upp en klagosång över Tyrus och säg till Tyrus: O du som ligger vid havets inlopp, du som är en köpman för folken till många öar, så säger Herren Gud: O Tyrus, du har sagt: Jag är fullkomlig i skönhet. Hesekiel 27:1–3.

The day of the ruin of Tyrus is the subject of the lamentation. The day of the ruin of Tyrus is the Sunday law, for Tyrus is a symbol of the papacy, whose judgment begins in the “hour” that the second voice of Revelation eighteen begins to call people out of Babylon.

Tyros undergångs dag är klagosångens ämne. Tyros undergångs dag är söndagslagen, ty Tyros är en symbol för påvedömet, vars dom börjar i den ”stund” då den andra rösten i Uppenbarelseboken arton börjar kalla människor ut ur Babylon.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. And the merchants of the earth shall weep and mourn over her; for no man buyeth their merchandise any more. Revelation 18:4–11.

> Och jag hörde en annan röst från himlen säga: Gå ut från henne, mitt folk, så att ni inte blir delaktiga i hennes synder och får del av hennes plågor. Ty hennes synder har nått ända upp till himlen, och Gud har kommit ihåg hennes missgärningar. Vedergäll henne såsom hon har vedergällt er, och ge henne dubbelt igen efter hennes gärningar; i den bägare som hon har fyllt, fyll dubbelt åt henne. Så mycket som hon har förhärligat sig själv och levt i vällust, så mycket plåga och sorg ge henne. Ty hon säger i sitt hjärta: Jag sitter som drottning och är ingen änka och skall aldrig se sorg. Därför skall hennes plågor komma på en och samma dag: död och sorg och hungersnöd; och hon skall fullständigt brännas upp i eld. Ty stark är Herren Gud, han som dömer henne. Och jordens kungar, som har bedrivit otukt med henne och levt i vällust med henne, skall begråta henne och jämra sig över henne, när de ser röken från hennes brand. De står långt borta av fruktan för hennes plåga och säger: Ve, ve över dig, Babylon, du stora stad, du mäktiga stad! Ty på en enda timme har din dom kommit. Och jordens köpmän skall gråta och sörja över henne, ty ingen köper deras varor längre. Uppenbarelseboken 18:4–11.

The word that is used five times as “hour,” in the book of Daniel, always represents some type of judgment. The type of judgment is determined by the context of the passage where it is employed. In Daniel chapter four, the word “hour” is used first to announce the coming of judgment, whether it was the investigative judgment that began on October 22, 1844, or the executive judgment that begins at the Sunday law. In both cases, the investigative or executive judgments are progressive. The executive judgment of the papacy begins at the Sunday law in the United States. That marks the “hour” that the papacy’s executive judgment begins, and that “hour” is the “hour” of the great earthquake of Revelation eleven, when the two witnesses, represented by Shadrach, Meshach and Abednego are cast into the furnace as the ensign that is lifted up as Ezekiel’s mighty army. That “hour” is when the handwriting appears upon Belshazzar’s wall.

Det ord som i Daniels bok fem gånger återges med ”timme” representerar alltid någon form av dom. Vilken typ av dom det är avgörs av sammanhanget i det avsnitt där det används. I Daniel kapitel fyra används ordet ”timme” först för att tillkännage den kommande domen, vare sig det var den undersökande domen som började den 22 oktober 1844, eller den verkställande domen som börjar vid söndagslagen. I båda fallen är den undersökande respektive den verkställande domen progressiv. Påvedömets verkställande dom börjar vid söndagslagen i Förenta staterna. Det utmärker den ”timme” då påvedömets verkställande dom börjar, och den ”timmen” är den stora jordbävningens ”timme” i Uppenbarelseboken elva, då de två vittnena, framställda genom Shadrak, Meshak och Abed-Nego, kastas i ugnen som den fana som uppresas såsom Hesekiels mäktiga här. Den ”timmen” är när handskriften visar sig på Belsassars vägg.

The “ships of Tarshish”, which represent the structure of the economic supply-lines of planet earth are sunk in the midst of the seas at that time, and it causes the merchants and kings of the earth to fear as represented by Belshazzar.

”Tarsisskeppen”, som representerar strukturen i planeten jordens ekonomiska försörjningslinjer, sänks i havens mitt vid den tiden, och det får jordens köpmän och kungar att frukta, såsom det framställs genom Belsassar.

In Revelation eleven, the “hour” is when the “third Woe” of Islam comes quickly, and the Seventh Trumpet sounds, and the nations are made angry. All three of those symbols point to Islam as the providential tool the Lord uses to accomplish the slaying of Belshazzar at that very “hour.” Belshazzar was slain by enemies that secretly came into his kingdom through the gates that had been carelessly left open, just as the border wall between Mexico and the United States has been carelessly left open, as the “hour” of the “great earthquake” approaches.

I Uppenbarelseboken elva är ”stunden” den då Islams ”tredje Ve” kommer hastigt, då den sjunde basunen ljuder och folken blir vredgade. Alla dessa tre symboler pekar på Islam som det försynens redskap Herren använder för att fullborda dödandet av Belsassar i just den ”stunden”. Belsassar dödades av fiender som i hemlighet trängde in i hans rike genom de portar som vårdslöst hade lämnats öppna, på samma sätt som gränsmuren mellan Mexiko och Förenta staterna vårdslöst har lämnats öppen, medan ”stunden” för den ”stora jordbävningen” närmar sig.

The healing of the deadly wound of the papacy is set forth in the last six verses of Daniel chapter eleven. In those verses three obstacles are identified that are overcome as the papacy’s deadly wound is healed. The King of the North always conquers three obstacles on his way to supreme power, and always in the order of: first his enemy, second his ally, and then finally his victim. The first to be conquered was the King of the South, representing the Soviet Union, the last enemy of Rome, that was swept away in 1989. The second obstacle is the glorious land, which is Rome’s ally who conquered the USSR for Rome, the United States, which is conquered in the “hour” we are now considering. Thereafter the third obstacle, represented as Egypt, represents when the papacy takes control of its victim, the United Nations.

Helandet av påvedömets dödliga sår framställs i de sista sex verserna i Daniel kapitel elva. I dessa verser identifieras tre hinder som övervinns medan påvedömets dödliga sår helas. Nordens kung besegrar alltid tre hinder på sin väg till högsta makt, och alltid i följande ordning: först sin fiende, därefter sin bundsförvant och slutligen sitt offer. Den förste som besegrades var Söderns kung, vilken representerar Sovjetunionen, Roms siste fiende, som sveptes bort 1989. Det andra hindret är det härliga landet, vilket är Roms bundsförvant som besegrade Sovjetunionen för Roms räkning, Förenta staterna, som besegras i den ”timme” vi nu betraktar. Därefter representerar det tredje hindret, framställt som Egypten, den tid då påvedömet tar kontroll över sitt offer, Förenta nationerna.

In 1989, when the unsealing of those verses occurred, and there was thereafter an increase of knowledge of those verses, it was recognized that pagan Rome, papal Rome and then modern Rome (represented as the King of the North in the last six verses of Daniel chapter eleven), each needed to overcome three geographical obstacles before they were established as a kingdom. For pagan Rome, those three obstacles were represented as three directions.

År 1989, när dessa verser blev upplåsta och kunskapen om dem därefter ökade, insåg man att det hedniska Rom, det påvliga Rom och sedan det moderna Rom (framställt som kungen i norr i de sista sex verserna i Daniel kapitel elva) vart och ett behövde övervinna tre geografiska hinder innan de blev upprättade som ett rike. För det hedniska Rom framställdes dessa tre hinder som tre riktningar.

> And out of one of them came forth a little horn, which waxed exceeding great, toward the south, and toward the east, and toward the pleasant land. Daniel 8:9.

> Och från ett av dem sköt ett litet horn fram, vilket växte till övermåttan storhet mot söder och mot öster och mot det härliga landet. Daniel 8:9.

For papal Rome they were three horns that needed to be plucked up.

För det påvliga Rom var de tre horn som behövde ryckas upp.

> I considered the horns, and, behold, there came up among them another little horn, before whom there were three of the first horns plucked up by the roots: and, behold, in this horn were eyes like the eyes of man, and a mouth speaking great things. Daniel 7:8.

> Jag betraktade hornen, och se, bland dem steg upp ett annat, litet horn, inför vilket tre av de första hornen rycktes upp med rötterna; och se, detta horn hade ögon såsom människors ögon och en mun som talade stora ting. Daniel 7:8.

For modern Rome (the king of the north), represented in the last six verses of Daniel eleven, the three obstacles were the king of the south, the glorious land, and Egypt. As with pagan Rome and papal Rome the three obstacles represented geographic obstacles. Modern Rome, represented as the king of the north in the last six verses of Daniel eleven, needed to overcome three “walls”, and with the first wall there was a philosophical “wall” that was removed at the same time a literal wall was removed. In 1989, when the king of the north brought down the Soviet Union (the king of the south), the philosophical “wall” of the “iron curtain” was removed, as the Berlin wall was dismantled.

För det moderna Rom (kungen i norr), som framställs i de sista sex verserna av Daniel elva, var de tre hindren kungen i söder, det härliga landet och Egypten. Liksom för det hedniska Rom och det påvliga Rom utgjorde de tre hindren geografiska hinder. Det moderna Rom, som framställs som kungen i norr i de sista sex verserna av Daniel elva, behövde övervinna tre ”murar”, och i samband med den första muren avlägsnades en filosofisk ”mur” samtidigt som en bokstavlig mur revs. År 1989, när kungen i norr störtade Sovjetunionen (kungen i söder), avlägsnades den filosofiska ”muren” av ”järnridån”, samtidigt som Berlinmuren monterades ned.

In the “hour” of Belshazzar’s judgment, when the handwriting is on the wall, and his enemies are secretly entering in through the unguarded gates, the philosophical “wall” of the separation of church and state is removed, while Islam of the third Woe has secretly entered through the unattended “wall” on the southern border of the glorious land.

I Belsassars doms ”stund”, när skriften står på väggen och hans fiender i hemlighet tränger in genom de obevakade portarna, avlägsnas den filosofiska ”muren” som utgör åtskillnaden mellan kyrka och stat, medan den tredje Ve-ropets islam i hemlighet har trängt in genom den obevakade ”muren” vid det härliga landets södra gräns.

When “Egypt”, representing the United Nations, is conquered, and the philosophical “wall of national sovereignty” is removed, as every nation is forced to accept the one-world government that is directed by the whore of Tyre. At that time, a financial crash will occur that produces the martial law and despotism of the last days. Something may very well happen on a street that is called “Wall Street”.

När ”Egypten”, som representerar Förenta nationerna, blir erövrat och den filosofiska ”muren av nationell suveränitet” avlägsnas, när varje nation tvingas att acceptera den världsregering som styrs av skökan från Tyrus. Vid den tiden kommer en finansiell krasch att inträffa som frambringar de sista dagarnas krigslagstillstånd och despotism. Mycket väl kan något komma att ske på en gata som kallas ”Wall Street”.

> “The very means that is now so sparingly invested in the cause of God, and that is selfishly retained, will, in a little while, be cast with all idols to the moles and to the bats. Money will soon depreciate in value very suddenly when the reality of eternal scenes opens to the senses of man.” Welfare Ministry, 266.

> ”Just de medel som nu så knapphändigt investeras i Guds sak och som själviskt hålls tillbaka, kommer inom kort att kastas till mullvadarna och fladdermössen tillsammans med alla avgudar. Pengar kommer snart mycket hastigt att sjunka i värde, när verkligheten av de eviga tingen öppnar sig för människans sinnen.” Welfare Ministry, 266.

We continue our study of Belshazzar in the next article.

Vi fortsätter vårt studium av Belsassar i nästa artikel.

> “Today, as in the days of Elijah, the line of demarcation between God’s commandment-keeping people and the worshipers of false gods is clearly drawn. ‘How long halt ye between two opinions?’ Elijah cried; ‘if the Lord be God, follow Him: but if Baal, then follow him.’ 1 Kings 18:21. And the message for today is: ‘Babylon the great is fallen, is fallen…. Come out of her, My people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities.’ Revelation 18:2, 4, 5.

> ”I dag, liksom på Elias tid, är skiljelinjen mellan Guds budhållande folk och dyrkarna av falska gudar tydligt dragen. ’Hur länge skall ni halta på båda sidor?’ ropade Elia; ’om Herren är Gud, så följ honom; men om Baal är det, så följ honom.’ 1 Kung. 18:21. Och budskapet för vår tid är: ’Fallet, fallet är det stora Babylon … Drag ut från henne, mitt folk, så att ni inte blir delaktiga i hennes synder och får er del av hennes plågor. Ty hennes synder har nått ända upp till himmelen, och Gud har kommit ihåg hennes missgärningar.’ Upp. 18:2, 4, 5.”

> “The time is not far distant when the test will come to every soul. The observance of the false sabbath will be urged upon us. The contest will be between the commandments of God and the commandments of men. Those who have yielded step by step to worldly demands and conformed to worldly customs will then yield to the powers that be, rather than subject themselves to derision, insult, threatened imprisonment, and death. At that time the gold will be separated from the dross. True godliness will be clearly distinguished from the appearance and tinsel of it. Many a star that we have admired for its brilliance will then go out in darkness. Those who have assumed the ornaments of the sanctuary, but are not clothed with Christ’s righteousness, will then appear in the shame of their own nakedness.” Prophets and Kings, 187, 188.

> ”Den tid är inte långt avlägsen då prövningen skall komma över varje själ. Iakttagandet av den falska sabbaten kommer att påtvingas oss. Striden kommer att stå mellan Guds bud och människors bud. De som steg för steg har gett efter för världsliga krav och anpassat sig till världsliga seder kommer då att ge efter för överheten, hellre än att utsätta sig för hån, förolämpning, hot om fängelse och död. Vid den tiden kommer guldet att skiljas från slagget. Sann gudsfruktan kommer tydligt att skiljas från dess sken och glitter. Mången stjärna som vi har beundrat för dess glans kommer då att slockna i mörker. De som har tagit helgedomens prydnader på sig men inte är klädda i Kristi rättfärdighet, kommer då att framträda i skammen över sin egen nakenhet.” Prophets and Kings, 187, 188.

Back to Articles