Article

# Panium - Number Fourteen

Panium – nummer fjorton

The Disappointment as the Key to the Temple Test

Besvikelsen som nyckeln till tempelprövningen

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

The subject of the sanctuary was the “key” that unlocked the disappointment of October 22, 1844 at the beginning of the third angel’s message, and it is the subject of the disappointment that is the “key” to unlock the sanctuary message of the temple test at the end of the third angel.

Helgedomens ämne var den ”nyckel” som upplåste besvikelsen den 22 oktober 1844 vid början av den tredje ängelns budskap, och det är ämnet om besvikelsen som är den ”nyckel” som upplåser helgedomsbudskapet om tempelprovet vid slutet av den tredje ängeln.

> And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Matthew 16:19.

> Och jag skall ge dig himmelrikets nycklar; och vad du än binder på jorden, det skall vara bundet i himlen; och vad du än löser på jorden, det skall vara löst i himlen. Matteus 16:19.

The fact that September 11, 2001 is understood as “9/11” in agreement with “911” being the symbol of an emergency call in the United States, was designed by the One who designed all things. Understanding the disappointment of July 18, 2020 is what allows the movement of the one hundred and forty-four thousand to be recognized as such; but only by those who wish to see that Jesus represents the spiritual with the natural today no differently than He did two thousand years ago. “20/20” vision is the best you can have, and the disappointment of 2020 is the waymark that allows the temple to be recognized in the prophetic history of the ten virgins.

Det faktum att den 11 september 2001 förstås som ”9/11”, i överensstämmelse med att ”911” är symbolen för ett nödanrop i Förenta staterna, var utformat av Honom som har utformat allting. Förståelsen av besvikelsen den 18 juli 2020 är det som gör det möjligt att känna igen de etthundrafyrtiofyra tusendes rörelse som sådan; men endast för dem som önskar se att Jesus i dag representerar det andliga med det naturliga på samma sätt som Han gjorde för tvåtusen år sedan. ”20/20”-syn är den bästa man kan ha, och besvikelsen år 2020 är det vägmärke som gör det möjligt att känna igen templet i de tio jungfrurnas profetiska historia.

> “The parable of the ten virgins of Matthew 25 also illustrates the experience of the Adventist people.” The Great Controversy, 393.

> ”Liknelsen om de tio jungfrurna i Matteus 25 illustrerar också adventfolkets erfarenhet.” Den stora striden, 393.

Twenty 20 vision is even better when combined with the hindsight represented by the foundational truths. Paul teaches that “the spirits of the prophets are subject to the spirits of the prophets,” and Matthew’s virgins are therefore the same virgins that John identifies as the one hundred and forty-four thousand, and John identifies them as virgins in—Revelation 144.

Tjugotjugo-syn är ännu bättre när den förenas med den efterklokhet som de grundläggande sanningarna representerar. Paulus lär att ”profeternas andar är underordnade profeterna”, och Matteus jungfrur är därför samma jungfrur som Johannes identifierar som de etthundrafyrtiofyra tusen, och Johannes identifierar dem som jungfrur i—Uppenbarelseboken 144.

> These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. Revelation 14:4.

> Dessa är de som inte har befläckat sig med kvinnor, ty de är jungfrur. Dessa är de som följer Lammet varthelst det går. Dessa har blivit friköpta från människorna såsom förstlingsfrukt åt Gud och Lammet. Uppenbarelseboken 14:4.

The first fruits of the fall season are the virgins who follow the Lamb into the temple, and the “key” to understanding the temple is the disappointment of 2020.

Hösttidens förstlingsfrukter är de jungfrur som följer Lammet in i templet, och ”nyckeln” till att förstå templet är besvikelsen år 2020.

> And the key of the house of David will I lay upon his shoulder; so he shall open, and none shall shut; and he shall shut, and none shall open. Isaiah 22:22.

> Och nyckeln till Davids hus skall jag lägga på hans skuldra; när han öppnar, skall ingen tillsluta, och när han tillsluter, skall ingen öppna. Jesaja 22:22.

If an Adventist is to be among the 144,000, they will of prophetic necessity have suffered a disappointment that was caused by the presentation of a public prediction that failed.

Om en adventist skall vara bland de 144 000, kommer han eller hon av profetisk nödvändighet att ha lidit en besvikelse som orsakades av framförandet av en offentlig förutsägelse som slog fel.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> ”Jag hänvisas ofta till liknelsen om de tio jungfrurna, av vilka fem var visa och fem oförståndiga. Denna liknelse har uppfyllts och kommer att uppfyllas in i minsta bokstav, ty den har en särskild tillämpning på denna tid och har, liksom den tredje ängelns budskap, uppfyllts och kommer att fortsätta vara närvarande sanning intill tidens slut.” Review and Herald, 19 augusti 1890.

The battle of Panium in verse fifteen of Daniel eleven is the battle that leads to verse sixteen, which identifies the Sunday law in the United States.

Slaget vid Panium i vers femton i Daniel elva är det slag som leder fram till vers sexton, vilken identifierar söndagslagen i Förenta staterna.

> So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:15.

> Då skall kungen i norr komma och kasta upp en vall och inta de starkast befästa städerna; och söderns arméer skall inte kunna stå emot, inte heller hans utvalda folk, och ingen styrka skall finnas till att stå emot. Daniel 11:15.

In this verse the United States defeats Russia, along with Russia’s chosen people. But in the next verse. No one can stand against the rise of Rome, which marks Judah and Jerusalem as the first step in its conquest of the world; as Rome rose up as the fourth kingdom of Bible prophecy. By standing in the literal glorious land in verse sixteen, the symbol of literal Rome’s authority was within the literal glorious land; thus, typifying verse forty-one, when the mark of spiritual Rome’s authority is enforced upon the spiritual glorious land of the United States.

I denna vers besegrar Förenta staterna Ryssland, tillsammans med Rysslands utvalda folk. Men i nästa vers kan ingen stå emot Roms uppstigande, vilket märker Juda och Jerusalem som det första steget i dess erövring av världen; när Rom reste sig som det fjärde riket i Bibelns profetia. Genom att stå i det bokstavliga härliga landet i vers sexton befann sig symbolen för det bokstavliga Roms myndighet inom det bokstavliga härliga landet; och typifierade därmed vers fyrtioett, när märket på det andliga Roms myndighet påtvingas Förenta staternas andliga härliga land.

The two horns of the earth-beast of Revelation thirteen represent Republicanism and Protestantism. In verse fifteen of Daniel eleven Antiochus Magnus, known as Antiochus III and Antiochus the Great defeats the southern kingdom, represented by the Ptolemaic dynasty. Antiochus represents Donald Trump and the southern king represents Russia. The battle of Panium is the battle between the United States and Russia and Russia’s chosen people, a battle which Antiochus prevailed, but thereafter saw his kingdom conquered by literal Rome—the power of verse fourteen, that establishes the external vision of the Republican horn of the earth beast. The internal vision is represented by the Protestant horn of the earth beast. Both horns are at the battle of Panium, for Peter is there as a Protestant with his message from the book of Joel.

De två hornen på jorddjuret i Uppenbarelseboken tretton representerar republikanism och protestantism. I vers femton i Daniel elva besegrar Antiochos Magnus, känd som Antiochos III och Antiochos den store, det sydliga riket, representerat av den ptolemeiska dynastin. Antiochos representerar Donald Trump och kungen i söder representerar Ryssland. Slaget vid Panium är striden mellan Förenta staterna och Ryssland och Rysslands utvalda folk, en strid i vilken Antiochos segrade, men därefter såg sitt rike erövras av det bokstavliga Rom — den makt i vers fjorton som upprättar den yttre synen av jorddjurets republikanska horn. Den inre synen representeras av jorddjurets protestantiska horn. Båda hornen är vid slaget vid Panium, ty Petrus är där som protestant med sitt budskap från Joels bok.

## 250 Years

250 år

When we consider the two lines of the earth beast, we find that in 1776 the earth beast began its rise, and by 1798, (twenty-two years later) the sea beast of Revelation thirteen received its deadly wound, and the earth beast began its rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. Two hundred and fifty years later, in 2026 we have awakened to the internal temple test that began May 8, 2025.

När vi betraktar de två linjerna för jordens vilddjur, finner vi att jordens vilddjur år 1776 började sitt uppstigande, och att havets vilddjur i Uppenbarelseboken tretton år 1798 (tjugotvå år senare) mottog sitt dödliga sår, och jordens vilddjur började sitt herravälde som det sjätte riket i Bibelns profetia. Tvåhundrafemtio år senare, år 2026, har vi vaknat upp till det inre tempelprovet som började den 8 maj 2025.

Those “250” years are also connected with Antiochus Magnus. Beginning with the decree in 457 BC and projecting from that decree two hundred and fifty years we arrive at 207, seven years before the battle of Panium, and ten years after Ptolemy defeated Antiochus at the battle of Raphia, which is represented in verse eleven of Daniel eleven. Daniel 11:11 is of course the external line of the Republican horn that aligns with Revelation 11:11, which is the internal line of the Protestant horn. Daniel and the Revelation are the same book, and Revelation employs the seals as symbols of external prophecy and the churches as symbols of the parallel internal prophecy.

Dessa ”250” år är också förbundna med Antiochos Magnus. Om man utgår från dekretet år 457 f.Kr. och från detta dekret framskriver två hundra femtio år, kommer man till år 207, sju år före slaget vid Panium och tio år efter att Ptolemaios besegrade Antiochos i slaget vid Rafia, vilket framställs i vers elva i Daniel elva. Daniel 11:11 är naturligtvis den yttre linjen för det republikanska hornet, vilken motsvarar Uppenbarelseboken 11:11, som är den inre linjen för det protestantiska hornet. Daniel och Uppenbarelseboken är samma bok, och Uppenbarelseboken använder sigillen som symboler för yttre profetia och församlingarna som symboler för den parallella inre profetian.

Cyrus represents all three decrees, for you cannot have a third without a first and a second.

Kyros representerar alla tre dekreten, ty man kan inte ha ett tredje utan ett första och ett andra.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12–26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [“decree,” margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> ”I Esras sjunde kapitel återfinns förordningen. Verserna 12–26. I sin fullständiga form utfärdades den av Artaxerxes, Persiens konung, år 457 f.Kr. Men i Esra 6:14 sägs det att Herrens hus i Jerusalem blev byggt ”enligt befallningen [”förordningen”, marginalen] från Cyrus och Darius och Artaxerxes, Persiens konung”. Dessa tre konungar förde, genom att utfärda, bekräfta på nytt och fullborda förordningen, den till den fullkomning som fordrades enligt profetian för att utmärka början på de 2300 åren. När år 457 f.Kr., den tid då förordningen fullbordades, tas som tidpunkten för befallningen, visar det sig att varje enskild föreskrift i profetian om de sjuttio veckorna hade uppfyllts.” Den stora striden, 326.

From the three decrees that are represented by Cyrus in 457 BC, “250” years concludes in the history between the battle of Raphia in 217 BC, when Ptolemy IV defeated Antiochus the Great and 200 BC when Antiochus then defeated Ptolemy at the battle of Panium in verse fifteen. The line aligns Antiochus Magnus with Donald Trump. At the beginning of the sixth kingdom of Bible prophecy in 1776 unto 1798 there is a period of “22” years that represent the rise of the sixth kingdom. Those “22” years also illustrate the history represented by the number “22” at the end of the history of the sixth kingdom from 2001 unto 2023. “22” is the symbol of the combination of Divinity with humanity which is accomplished within the history of the sixth kingdom of Bible prophecy, who is the earth beast with an external horn of Republicanism and an internal horn of Protestantism.

Från de tre påbud som representeras av Kyros år 457 f.Kr. avslutas ”250” år i historien mellan slaget vid Rafia år 217 f.Kr., då Ptolemaios IV besegrade Antiochos den store, och år 200 f.Kr., då Antiochos därefter besegrade Ptolemaios i slaget vid Panion i vers femton. Linjen jämställer Antiochos Magnus med Donald Trump. I början av det sjätte riket i Bibelns profetia, från 1776 till 1798, finns en period om ”22” år som representerar det sjätte rikets uppstigande. Dessa ”22” år åskådliggör också den historia som representeras av talet ”22” i slutet av det sjätte rikets historia från 2001 till 2023. ”22” är symbolen för föreningen av gudomlighet med mänsklighet, vilken fullbordas inom historien om det sjätte riket i Bibelns profetia, vilket är jordens vilddjur med ett yttre horn av republikanism och ett inre horn av protestantism.

The work Christ accomplishes with the union represented by “22” is the final work of Christ in the Most Holy Place, that is represented by the blotting out of sin, which according to Joel accompanied with Peter’s inspired commentary takes place during the outpouring of the latter rain.

Det verk som Kristus fullbordar genom den förening som representeras av ”22” är Kristi slutliga verk i det Allerheligaste, vilket representeras av syndens utplånande, som enligt Joel, tillsammans med Petrus’ inspirerade kommentar, äger rum under utgjutandet av det sena regnet.

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord. Acts 3:19.

> Omvänd er därför och låt er omvändas, för att era synder må bli utplånade, när tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte. Apostlagärningarna 3:19.

The blotting out of sin is the last work of the heavenly High Priest.

Utplånandet av synden är den himmelske Översteprästens sista verk.

> “As anciently the sins of the people were by faith placed upon the sin offering and through its blood transferred, in figure, to the earthly sanctuary, so in the new covenant the sins of the repentant are by faith placed upon Christ and transferred, in fact, to the heavenly sanctuary. And as the typical cleansing of the earthly was accomplished by the removal of the sins by which it had been polluted, so the actual cleansing of the heavenly is to be accomplished by the removal, or blotting out, of the sins which are there recorded. But before this can be accomplished, there must be an examination of the books of record to determine who, through repentance of sin and faith in Christ, are entitled to the benefits of His atonement. The cleansing of the sanctuary therefore involves a work of investigation—a work of judgment. This work must be performed prior to the coming of Christ to redeem His people; for when He comes, His reward is with Him to give to every man according to his works. Revelation 22:12.” The Great Controversy, 421.

> ”Så som folkets synder i forna tider genom tro lades på syndoffret och genom dess blod i förebild överfördes till den jordiska helgedomen, så läggs i det nya förbundet de ångerfullas synder genom tro på Kristus och överförs i verkligheten till den himmelska helgedomen. Och liksom den förebildliga reningen av den jordiska fullbordades genom att de synder avlägsnades varigenom den hade blivit orenad, så skall den verkliga reningen av den himmelska fullbordas genom att de synder som där är upptecknade avlägsnas eller utplånas. Men innan detta kan ske måste böckerna granskas för att fastställa vilka som genom ånger över synd och tro på Kristus är berättigade till förmånerna av hans försoning. Helgedomens rening innefattar därför ett undersökande verk — ett domsverk. Detta verk måste utföras före Kristi ankomst för att återlösa sitt folk; ty när han kommer, har han sin lön med sig för att ge åt var och en efter hans gärningar. Uppenbarelseboken 22:12.” Den stora striden, 421.

The work that began on October 22, 1844, began at the climax of the Midnight Cry and the work is finished at the climax of the Midnight Cry, which Peter identifies as the period of the blotting out sin, which marks the period of the judgment of the living, when the “times of refreshing” arrives.

Det verk som började den 22 oktober 1844 började vid höjdpunkten av Midnattsropet, och verket fullbordas vid höjdpunkten av Midnattsropet, vilket Petrus identifierar som den period då synden utplånas, vilken markerar perioden för domen över de levande, när ”vederkvickelsens tider” kommer.

> “The work of the investigative judgment and the blotting out of sins is to be accomplished before the second advent of the Lord. Since the dead are to be judged out of the things written in the books, it is impossible that the sins of men should be blotted out until after the judgment at which their cases are to be investigated. But the apostle Peter distinctly states that the sins of believers will be blotted out ‘when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus Christ.’ Acts 3:19, 20. When the investigative judgment closes, Christ will come, and His reward will be with Him to give to every man as his work shall be.” The Great Controversy, 485.

> ”Den undersökande domen och syndernas utplånande måste fullbordas före Herrens andra ankomst. Eftersom de döda skall dömas efter det som är skrivet i böckerna, är det omöjligt att människornas synder utplånas förrän efter den dom i vilken deras fall skall undersökas. Men aposteln Petrus säger uttryckligen att de troendes synder skall utplånas ’när tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte, och han sänder den som förut var bestämd åt er, Jesus Kristus.’ Apg. 3:19, 20. När den undersökande domen avslutas, skall Kristus komma, och hans lön skall vara med honom för att ge åt var och en efter som hans verk är.” The Great Controversy, 485.

The “times of refreshing” are also the “times of the restitution of all things.”

”Vederkvickelsens tider” är också ”tiderna för alltings återupprättelse.”

> Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. Acts 3:19–21.

> Omvänd er därför och låt er omvändas, så att era synder blir utplånade, när tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus Kristus, som förut blev predikad för er, honom som himlen måste ta emot intill tiderna för alltings återupprättelse, om vilka Gud har talat genom sina heliga profeters mun från världens begynnelse. Apg. 3:19–21.

The “times of refreshing” comes “from the presence of the Lord” that occurs when “Jesus Christ” is sent. When the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840, Sister White identified that the angel “was no less a personage than Jesus Christ.” The work Christ began on October 22, 1844 was ushered in by the history of 1840 to 1844; a history which Sister White says was “a glorious manifestation of the power of God,” while aligning that very history with the Pentecostal season in the time of Peter, and then using those two lines of prophetic history to point forward to the descent of the angel of Revelation eighteen who lightens the earth with His glory.

„Vederkvickelsens tider” kommer ”från Herrens ansikte” när ”Jesus Kristus” sänds. När ängeln i Uppenbarelseboken tio steg ned den 11 augusti 1840, identifierade syster White att ängeln ”inte var någon mindre person än Jesus Kristus”. Det verk som Kristus påbörjade den 22 oktober 1844 infördes genom historien från 1840 till 1844; en historia som syster White säger var ”en härlig uppenbarelse av Guds kraft”, samtidigt som hon sammanför just den historien med pingsttiden på Petrus’ tid och därefter använder dessa två linjer av profetisk historia för att peka framåt mot ängeln i Uppenbarelseboken artons nedstigande, han som upplyser jorden med sin härlighet.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> ”Den ängel som förenar sig i förkunnelsen av den tredje ängelns budskap skall upplysa hela jorden med sin härlighet. Här förutsägs ett verk av världsomfattande omfattning och ovanlig kraft. Adventrörelsen 1840–44 var en härlig uppenbarelse av Guds kraft; den första ängelns budskap bars till varje missionsstation i världen, och i somliga länder rådde det största religiösa intresse som något land har bevittnat sedan sextonhundratalets reformation; men detta skall överträffas av den mäktiga rörelsen under den tredje ängelns sista varning.”

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> ”Verket kommer att likna det som skedde på pingstdagen. Såsom ”det förra regnet” gavs genom den Helige Andes utgjutande vid evangeliets början för att åstadkomma den dyrbara sädens uppspirande, så skall ”det senare regnet” ges vid dess avslutning för att mogna skörden. ”Så skola vi då lära känna, ja, vi skola göra oss vinn om att lära känna Herren; Hans uppgång är så viss som morgonrodnaden, och Han skall komma till oss såsom regnet, såsom både höstregn och vårregn över jorden.” Hosea 6:3. ”Gläd er därför, ni Sions barn, och fröjda er i Herren, er Gud; ty Han har gett er det förra regnet i rätt mått, och Han skall låta regn falla ner för er, det förra regnet och det senare regnet.” Joel 2:23. ”Och det skall ske i de sista dagarna, säger Gud, att jag skall utgjuta av Min Ande över allt kött.” ”Och det skall ske att var och en som åkallar Herrens namn skall bli frälst.” Acts 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> ”Evangeliets stora verk skall inte avslutas med en mindre uppenbarelse av Guds kraft än den som utmärkte dess början. De profetior som uppfylldes i utgjutelsen av det förra regnet vid evangeliets början skall åter uppfyllas i det senare regnet vid dess avslutning. Här är ”vederkvickelsens tider”, dem som aposteln Petrus såg fram emot när han sade: ”Gören därför bättring och omvänden eder, för att edra synder må bliva utplånade, när vederkvickelsens tider komma från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus.” Apg. 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

The Advent movement of 1840 to 1844 was a glorious manifestation of the power of God that ushered in the opening of the work of Christ in cleansing His sanctuary. That history began when Jesus, represented as the first angel of Revelation fourteen, descended on August 11, 1840 as represented in chapter ten of Revelation. The manifestation of the power of God that then began escalated to the opening of the investigative judgment, and therefore typified a manifestation of the power of God which would escalate to the close of the investigative judgment. The period at the end began at 9/11, when Jesus again descended as the angel of Revelation eighteen when the great buildings of New York were brought down by the touch of God, and the work of the investigative judgment changed from the dead, unto the living. The rains arrive when Jesus is sent.

Adventrörelsen från 1840 till 1844 var en härlig uppenbarelse av Guds kraft som inledde öppnandet av Kristi verk med att rena sin helgedom. Denna historia började när Jesus, framställd som den förste ängeln i Uppenbarelseboken fjorton, steg ned den 11 augusti 1840 såsom framställt i Uppenbarelseboken kapitel tio. Den uppenbarelse av Guds kraft som då började stegrades till öppnandet av den undersökande domen och förebildade därför en uppenbarelse av Guds kraft som skulle stegras till avslutningen av den undersökande domen. Tidsperioden vid slutet började den 11 september, när Jesus åter steg ned som ängeln i Uppenbarelseboken arton, då de stora byggnaderna i New York fördes till fall genom Guds beröring, och den undersökande domens verk övergick från de döda till de levande. Regnen kommer när Jesus sänds.

Jesus taught that we are to ask in order to receive, and Zechariah says we are to ask for the latter rain, in the time of the latter rain. It is therefore evident you must know that you are in the time of the latter rain, in order to fulfill Zechariah’s direction.

Jesus lärde att vi skall bedja för att få, och Sakarja säger att vi skall be om det sena regnet, vid tiden för det sena regnet. Det är därför uppenbart att du måste veta att du befinner dig i tiden för det sena regnet för att kunna uppfylla Sakarjas anvisning.

> Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. Zechariah 10:1.

> Bedjen Herren om regn i vårregnets tid; så skall Herren göra glänsande moln och ge dem regnskurar, åt var och en gräs på marken. Sakarja 10:1.

At 9/11 Jesus descended as the angel of Revelation eighteen and the latter rain began to sprinkle, but it only falls on those who meet Zechariah’s command to “ask for the latter rain,” when you have the genuine understanding that “the times of refreshing” and restoration of all things has arrived. The soul must “recognize” that the prophetic period of the latter rain has arrived.

Vid 11 september steg Jesus ned som ängeln i Uppenbarelseboken arton, och det sena regnet började falla som ett stänk, men det faller endast på dem som uppfyller Sakarjas befallning att ”be om det sena regnet”, när man har den äkta förståelsen att ”vederkvickelsens tider” och återupprättelsen av allting har kommit. Själen måste ”erkänna” att det sena regnets profetiska tidsperiod har anlänt.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> ”Vi får inte vänta på det sena regnet. Det kommer över alla som vill erkänna och tillägna sig den nådsdagg och de nådeskurar som faller över oss. När vi samlar upp ljusets spillror, när vi värdesätter Guds säkra nådegärningar, han som älskar att vi förtröstar på honom, då kommer varje löfte att uppfyllas. [Jesaja 61:11 citerad.] Hela jorden skall uppfyllas av Guds härlighet.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, band 7, 984.

At 9/11 the times of refreshing began, and the blotting out of the sins of the living began. That judgment is aligned with the very first tenant of the three-step covenant of Abraham. That first tenant was that when the Lord brought Israel out of Egyptian bondage He would judge both His covenant people, and the nation where they had been living as pilgrims and strangers. The first covenant people typified the last covenant people who are the one hundred and forty-four thousand. Those prophetic people will be judged as the Protestant horn of the earth beast, while the Republican horn of the earth beast is simultaneously judged.

Vid 11 september började tider av vederkvickelse, och utplånandet av de levandes synder började. Den domen är i samklang med själva den första beståndsdelen i Abrahams tredelade förbund. Den första beståndsdelen var att när Herren förde Israel ut ur den egyptiska träldomen skulle han döma både sitt förbundsfolk och den nation där de hade levt som gäster och främlingar. Det första förbundsfolket var en förebild för det sista förbundsfolket, som är de etthundrafyrtiofyra tusen. Dessa profetiska människor kommer att dömas som jorddjurets protestantiska horn, medan jorddjurets republikanska horn samtidigt döms.

The judgment of the Republican horn comes at the end of its history, which is the Sunday law. The Sunday law is represented in verse sixteen’s fulfillment of Rome taking control of Judah in 63 BC—on the Day of Atonement according to some historians.

Domen över det republikanska hornet kommer vid slutet av dess historia, vilket är söndagslagen. Söndagslagen framställs i uppfyllelsen av vers sexton som att Rom tog kontroll över Juda år 63 f.Kr. — på Försoningsdagen enligt vissa historiker.

Antiochus Magnus, represents the United States in verses ten through fifteen. Ronald Reagan prevailed in the battle of verse ten, that typified verse forty’s collapse of the Soviet Union. Isaiah 8:8 identifies the same battle represented in verses ten and forty of Daniel eleven, and those three parallel verses allow Russia to be identified as the victor in verse eleven’s battle of Raphia.

Antiochus Magnus representerar Förenta staterna i vers tio till och med vers femton. Ronald Reagan segrade i striden i vers tio, vilken förebildade vers fyrtios sammanbrott av Sovjetunionen. Jesaja 8:8 identifierar samma strid som framställs i vers tio och fyrtio i Daniel elva, och dessa tre parallella verser gör det möjligt att identifiera Ryssland som segraren i vers elvas strid vid Rafia.

The battle of Raphia in verse eleven prefigured the war in Ukraine between the king of the south (Russia) and the papacy’s proxy power (the Ukraine). The war was initiated by the Obama Administration in the time of the first pope from the southern hemisphere, who was also the first pope from the America’s, though it was south America. “South” is a symbol of globalism, spiritualism and communism, and the first southern pope from the America’s aligned with the globalist president Obama, when the war of verse eleven arrived. Reagan as the United States in verse ten entered into a secret alliance with a conservative pope; then the Nazi’s of Ukraine were employed by a globalist president in a period of a globalist pope. The United States under Trump, is now in an open relationship with the first north American, and so-called conservative pope.

Slaget vid Rafia i vers elva förebildade kriget i Ukraina mellan kungen i söder (Ryssland) och påvedömets ombudsmakt (Ukraina). Kriget inleddes av Obamaadministrationen under tiden för den förste påven från det södra halvklotet, som också var den förste påven från Amerika, även om det var Sydamerika. ”Söder” är en symbol för globalism, spiritualism och kommunism, och den förste sydlige påven från Amerika slöt sig till den globalistiske presidenten Obama när kriget i vers elva kom. Reagan såsom Förenta staterna i vers tio ingick i en hemlig allians med en konservativ påve; därefter togs Ukrainas nazister i bruk av en globalistisk president under en period av en globalistisk påve. Förenta staterna under Trump står nu i en öppen relation till den förste nordamerikanske och så kallat konservative påven.

Reagan had a secret alliance with the antichrist of Bible prophecy in the battle of verse ten, and Obama initiated the battle of verse eleven, in a period when the pope was also a globalist, like unto Obama. Trump is now in an open relationship with a parallel pope to Reagan, with the exception that the initial secret alliance, is now an open alliance. The three popes, and the three presidents, align with the three battles of verses ten, eleven and fifteen.

Reagan hade en hemlig allians med antikrist i Bibelns profetia i striden i vers tio, och Obama inledde striden i vers elva, under en period då påven också var en globalist, lik Obama. Trump är nu i en öppen relation med en påve som är parallell med Reagan, med det undantaget att den ursprungliga hemliga alliansen nu är en öppen allians. De tre påvarna och de tre presidenterna motsvarar de tre striderna i verserna tio, elva och femton.

> “Marvelous in her shrewdness and cunning is the Roman Church. She can read what is to be. She bides her time, seeing that the Protestant churches are paying her homage in their acceptance of the false sabbath and that they are preparing to enforce it by the very means which she herself employed in bygone days. Those who reject the light of truth will yet seek the aid of this self-styled infallible power to exalt an institution that originated with her. How readily she will come to the help of Protestants in this work it is not difficult to conjecture. Who understands better than the papal leaders how to deal with those who are disobedient to the church?

> ”Den romerska kyrkan är märklig i sin slughet och list. Hon kan läsa vad som skall ske. Hon avvaktar sin tid, då hon ser att de protestantiska kyrkorna visar henne vördnad genom att godta den falska sabbaten och att de förbereder sig att genomdriva den med just de medel som hon själv använde i gångna tider. De som förkastar sanningens ljus skall ännu söka hjälp hos denna självutnämnda ofelbara makt för att upphöja en institution som har sitt ursprung hos henne. Hur villigt hon kommer att bistå protestanterna i detta verk är inte svårt att ana. Vem förstår bättre än de påvliga ledarna hur man skall handskas med dem som är olydiga mot kyrkan?”

> “The Roman Catholic Church, with all its ramifications throughout the world, forms one vast organization under the control, and designed to serve the interests, of the papal see. Its millions of communicants, in every country on the globe, are instructed to hold themselves as bound in allegiance to the pope. Whatever their nationality or their government, they are to regard the authority of the church as above all other. Though they may take the oath pledging their loyalty to the state, yet back of this lies the vow of obedience to Rome, absolving them from every pledge inimical to her interests.

> ”Den romersk-katolska kyrkan, med alla sina förgreningar över hela världen, utgör en väldig organisation under den påvliga stolens kontroll och avsedd att tjäna dess intressen. Dess miljoner kommunikanter i varje land på jorden undervisas att betrakta sig som bundna i trohet till påven. Oavsett deras nationalitet eller deras regering skall de anse kyrkans auktoritet stå över all annan. Även om de må avlägga den ed som förbinder dem till trohet mot staten, ligger dock bakom denna löftet om lydnad mot Rom, vilket löser dem från varje förpliktelse som är fientlig mot hennes intressen.

> “History testifies of her artful and persistent efforts to insinuate herself into the affairs of nations; and having gained a foothold, to further her own aims, even at the ruin of princes and people. In the year 1204, Pope Innocent III extracted from Peter II, king of Arragon, the following extraordinary oath: ‘I, Peter, king of Arragonians, profess and promise to be ever faithful and obedient to my lord, Pope Innocent, to his Catholic successors, and the Roman Church, and faithfully to preserve my kingdom in his obedience, defending the Catholic faith, and persecuting heretical pravity.’—John Dowling, The History of Romanism, b. 5, ch. 6, sec. 55. This is in harmony with the claims regarding the power of the Roman pontiff ‘that it is lawful for him to depose emperors’ and ‘that he can absolve subjects from their allegiance to unrighteous rulers.’—Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, note 17.

> ”Historien vittnar om hennes listiga och ihärdiga bemödanden att nästla sig in i nationernas angelägenheter; och sedan hon väl vunnit fotfäste, att främja sina egna syften, till och med på furstars och folks ruin. År 1204 utverkade påven Innocentius III av Peter II, kung av Aragonien, följande märkliga ed: ’Jag, Peter, aragoniernas konung, bekänner och lovar att alltid vara trogen och lydig mot min herre, påven Innocentius, mot hans katolska efterträdare och den romerska kyrkan, samt att troget bevara mitt rike i lydnad mot honom, försvara den katolska tron och förfölja kättersk fördärvlighet.’—John Dowling, The History of Romanism, b. 5, ch. 6, sec. 55. Detta står i samklang med påståendena angående den romerske pontifex’ makt, ’att det är lagligt för honom att avsätta kejsare’ och ’att han kan lösa undersåtar från deras trohetsplikt mot orättfärdiga härskare.’—Mosheim, b. 3, cent. 11, pt. 2, ch. 2, sec. 9, note 17.”

> “And let it be remembered, it is the boast of Rome that she never changes. The principles of Gregory VII and Innocent III are still the principles of the Roman Catholic Church. And had she but the power, she would put them in practice with as much vigor now as in past centuries. Protestants little know what they are doing when they propose to accept the aid of Rome in the work of Sunday exaltation. While they are bent upon the accomplishment of their purpose, Rome is aiming to re-establish her power, to recover her lost supremacy. Let the principle once be established in the United States that the church may employ or control the power of the state; that religious observances may be enforced by secular laws; in short, that the authority of church and state is to dominate the conscience, and the triumph of Rome in this country is assured.

> "Och må man komma ihåg att det är Roms stolthet att hon aldrig förändras. Gregorius VII:s och Innocentius III:s principer är alltjämt den romersk-katolska kyrkans principer. Och om hon endast hade makten, skulle hon tillämpa dem med lika stor kraft nu som under gångna århundraden. Protestanter vet föga vad de gör när de föreslår att ta emot Roms hjälp i arbetet att upphöja söndagen. Medan de är inriktade på att fullborda sitt syfte, syftar Rom till att återupprätta sin makt, att återvinna sin förlorade överhöghet. Om principen en gång etableras i Förenta staterna att kyrkan får använda eller behärska statens makt, att religiösa sedvänjor får påtvingas genom världsliga lagar, kort sagt att kyrkans och statens auktoritet skall härska över samvetet, då är Roms triumf i detta land säkerställd."

> “God’s word has given warning of the impending danger; let this be unheeded, and the Protestant world will learn what the purposes of Rome really are, only when it is too late to escape the snare. She is silently growing into power. Her doctrines are exerting their influence in legislative halls, in the churches, and in the hearts of men. She is piling up her lofty and massive structures in the secret recesses of which her former persecutions will be repeated. Stealthily and unsuspectedly she is strengthening her forces to further her own ends when the time shall come for her to strike. All that she desires is vantage ground, and this is already being given her. We shall soon see and shall feel what the purpose of the Roman element is. Whoever shall believe and obey the word of God will thereby incur reproach and persecution.” The Great Controversy, 580, 581.

> ”Guds ord har varnat för den annalkande faran; om denna varning lämnas obeaktad, kommer den protestantiska världen att få lära känna vad Roms avsikter verkligen är först när det är för sent att undkomma snaran. Hon växer tyst till i makt. Hennes läror utövar sitt inflytande i de lagstiftande församlingarna, i kyrkorna och i människors hjärtan. Hon reser sina höga och väldiga byggnader, i vilkas hemliga gömslen hennes tidigare förföljelser åter kommer att upprepas. Smygande och omärkt stärker hon sina krafter för att främja sina egna syften, när tiden kommer för henne att slå till. Allt hon önskar är en fördelaktig ställning, och den ges henne redan. Vi kommer snart att få se och känna vad syftet med det romerska elementet är. Den som tror på och lyder Guds ord kommer därigenom att ådra sig smälek och förföljelse.” The Great Controversy, 580, 581.

In 2016 Trump was elected, then the globalists represented by Biden stole the election of 2020, but that is only recognized by those who have 20/20 vision. In verse thirteen Donald Trump “returns” in 2024, with more power than ever, and begins his preparation for the golden age as well as the battle of Panium in verse fifteen. Then Leo the pope arrived to establish the vision in 2025, the third pope associated with the three battles of verses ten through fifteen, and also with the three presidents of those battles. The first and third popes and presidents are considered conservative, and the middle pope and president were globalists. The first alliance was secret, the last is open, for it is represented in verse fourteen as the symbol that establishes the external vision of the prophecies of the latter days.

År 2016 blev Trump vald, därefter stal globalisterna, representerade av Biden, valet år 2020, men detta erkänns endast av dem som har 20/20-syn. I vers tretton ”återvänder” Donald Trump år 2024, med större makt än någonsin, och påbörjar sin förberedelse för guldåldern såväl som slaget vid Panium i vers femton. Därefter anlände påven Leo för att stadfästa synen år 2025, den tredje påven som förknippas med de tre slagen i vers tio till femton, och även med de tre presidenterna i dessa slag. Den första och den tredje påven och presidenten betraktas som konservativa, och den mellersta påven och presidenten var globalister. Den första alliansen var hemlig, den sista är öppen, ty den framställs i vers fjorton som den symbol som stadfäster den yttre synen av de sista dagarnas profetior.

On December 31, 2023 the work of the first angel, as typified by the work of the first decree began laying the foundation. The foundational test was over whether William Miller was correct or incorrect in his identification that it was Rome that establishes the vision in verse fourteen. Miller’s identification of Rome as the symbol that established the prophetic vision of the latter days is in some aspects the most significant of all of Miller’s foundational truths. How Miller arrived at certain understandings can only be derived from applying sanctified logic to his time and circumstances, but with some of his prophetic discoveries there is very specific testimony as to why he came to his understandings. The most fundamental of his understandings was his identification that it is Rome that establishes the vision.

Den 31 december 2023 började den förste ängelns verk, såsom det förebildades genom den första förordningens verk, att lägga grunden. Det grundläggande provet gällde huruvida William Miller hade rätt eller fel i sin identifiering att det är Rom som fastställer synen i vers fjorton. Millers identifiering av Rom som den symbol som fastställde den profetiska synen om de yttersta dagarna är i vissa avseenden den mest betydelsefulla av alla Millers grundläggande sanningar. Hur Miller kom fram till vissa uppfattningar kan endast härledas genom att tillämpa helgad logik på hans tid och omständigheter, men beträffande några av hans profetiska upptäckter finns det ett mycket specifikt vittnesbörd om varför han kom fram till sina uppfattningar. Den mest grundläggande av hans uppfattningar var hans identifiering att det är Rom som fastställer synen.

Miller directly testifies how he searched to understand what it was that was “taken away” in the book of Daniel. He not only identifies where he found his answer, but he speaks of his excitement when he discovered the jewel, he had been searching for. Apollos Hale records a commentary upon Miller’s own writings, and in the following passage Hale is identifying how Miller became a student of prophecy. Miller, as the messenger of the light which was unsealed in 1798, is a sacred example of those who Daniel called the “wise” who “understand” when the book is “unsealed.” Miller’s testimony of how he was led into studying the Bible is a purposeful example by the One who controls all things. Pay attention to Miller’s development, for he is the example of the wise who understand the increase of knowledge, even if they, as Miller, come out from the darkness of error.

Miller vittnar uttryckligen om hur han sökte förstå vad det var som ”togs bort” i Daniels bok. Han anger inte bara var han fann sitt svar, utan han talar också om sin förtjusning när han upptäckte den dyrbarhet som han hade sökt efter. Apollos Hale återger en kommentar till Millers egna skrifter, och i följande avsnitt visar Hale hur Miller blev en studerande av profetian. Miller, såsom budbäraren för det ljus som blev avförseglat år 1798, är ett heligt exempel på dem som Daniel kallade de ”visa”, vilka ”förstår” när boken ”avförseglas”. Millers vittnesbörd om hur han blev ledd till att studera Bibeln är ett avsiktligt exempel från Honom som råder över allting. Ge akt på Millers utveckling, ty han är exemplet på de visa som förstår kunskapens tillväxt, även om de, liksom Miller, kommer ut ur villfarelsens mörker.

> “‘In the month of May, 1816, I was brought under conviction, and O, what horror filled my soul! I forgot to eat. The heavens appeared like brass, and the earth like iron. Thus I continued till October, when God opened my eyes; and O, my soul, what a Saviour I discovered Jesus to be! My sins fell like a burden from my soul: and then how plain the Bible seemed to me! It all spoke of Jesus; he was in every page and every line. O, that was a happy day! I wanted to go right home to heaven; Jesus was all to me, and I thought I could make everybody else see him as I saw him, but I was mistaken.

> ”I maj månad 1816 blev jag väckt till syndainsikt, och o, vilken fasa fyllde min själ! Jag glömde att äta. Himlen syntes som koppar och jorden som järn. Så fortsatte jag till oktober, då Gud öppnade mina ögon; och o, min själ, vilken Frälsare jag fann Jesus vara! Mina synder föll såsom en börda från min själ; och sedan, hur tydlig Bibeln tedde sig för mig! Allt talade om Jesus; han fanns på varje sida och i varje rad. O, det var en lycklig dag! Jag ville genast gå hem till himlen; Jesus var allt för mig, och jag trodde att jag kunde få alla andra att se honom såsom jag såg honom, men jag misstog mig.

> “‘During, the twelve years I was a deist, I read all histories I could find; but now I loved the Bible. It taught of Jesus! But still there was a good deal of the Bible that was dark to me. In 1818 or 19, while conversing with a friend! To whom I made a visit, and who had known and heard me talk while I was a deist, he inquired, in rather a significant manner, “What do you think of this text, and that?” referring to the old texts I objected to while a deist. I understood what he was about, and replied—If you will give me time, I will tell you what they mean. “How long time do you want?” I don’t know, but I will tell you, I replied, for I could not believe that God had given a revelation that could not be understood. I then resolved to study my Bible, believing I could find out what the Holy Spirit meant. But as soon as I had formed this resolution the thought came to me—“Suppose you find a passage that you cannot understand, what will you do?”

> ”Under de tolv år då jag var deist läste jag alla historieböcker jag kunde få tag i; men nu älskade jag Bibeln. Den undervisade om Jesus! Men fortfarande var en stor del av Bibeln dunkel för mig. År 1818 eller 1819, medan jag samtalade med en vän som jag besökte och som hade känt mig och hört mig tala när jag var deist, frågade han mig, på ett ganska betydelsefullt sätt: ”Vad anser du om detta ställe, och om det där?” med hänvisning till de gamla bibelställen som jag hade invänt mot medan jag var deist. Jag förstod vad han syftade på och svarade: Om du ger mig tid, skall jag säga dig vad de betyder. ”Hur lång tid vill du ha?” Jag vet inte, men jag skall säga dig det, svarade jag, ty jag kunde inte tro att Gud hade gett en uppenbarelse som inte kunde förstås. Jag beslöt då att studera min Bibel i förvissningen om att jag kunde finna ut vad den Helige Ande menade. Men så snart jag hade fattat detta beslut kom tanken till mig: ”Antag att du finner ett ställe som du inte kan förstå; vad skall du då göra?”

> “This mode of studying the Bible then came to my mind:—I will take the words of such passages, and trace them through the Bible, and find out their meaning in this way. I had Cruden’s Concordance, [purchased in 1798] which I think is the best in the world; so I took that and my Bible, and set down to my desk, and read nothing else, except the newspapers a little, for I was determined to know what my Bible meant. I began at Genesis, and read on slowly; and when I came to a text that I could not understand, I searched through the Bible to find out what it meant. After I had gone through the Bible in this way, O, how bright and glorious the truth appeared! I found what I have been preaching to you. I was satisfied that the seven times terminated in 1843. Then I came to the 2300 days; they brought me to the same conclusion; but I had no thought of finding out when the Saviour was coming, and I could not believe it; but the light struck me so forcibly I did not know what to do. Now, I thought, I must put on spurs and breeching; I will not go faster than the Bible, and I will not fall behind it. Whatever the Bible teaches, I will hold on to it. But still there were some texts that I could nor understand.”

> ”Då kom detta sätt att studera Bibeln för mig i sinnet:—Jag skall ta orden i sådana ställen och följa dem genom Bibeln och på detta sätt finna deras betydelse. Jag hade Crudens konkordans [inköpt 1798], vilken jag anser vara den bästa i världen; så jag tog den och min Bibel, satte mig vid mitt skrivbord och läste ingenting annat, utom litet i tidningarna, ty jag var fast besluten att få veta vad min Bibel betydde. Jag började i Första Moseboken och läste vidare långsamt; och när jag kom till ett bibelställe som jag inte kunde förstå, sökte jag igenom Bibeln för att få reda på vad det betydde. Sedan jag hade gått igenom Bibeln på detta sätt, o, hur klar och härlig sanningen framträdde! Jag fann det som jag har predikat för er. Jag blev övertygad om att de sju tiderna upphörde år 1843. Sedan kom jag till de 2300 dagarna; de förde mig till samma slutsats; men jag hade inte tänkt på att ta reda på när Frälsaren skulle komma, och jag kunde inte tro det; men ljuset träffade mig så starkt att jag inte visste vad jag skulle göra. Nu tänkte jag: Jag måste sätta sporrar och betsla mig; jag skall inte gå fortare än Bibeln, och jag skall inte hamna efter den. Vadhelst Bibeln lär, det skall jag hålla fast vid. Men ännu fanns det några texter som jag inte kunde förstå.”

> “So much for his general mode of studying the Bible. On another occasion he stated his mode of settling the meaning of the text before us—the meaning of ‘the daily.’ ‘I read on,’ said he, ‘And could find no other case in which it was found, but in Daniel. I then took those words which stood in connection with it, “take away.” “He shall take away the daily,” “from the time the daily shall be taken away,” etc. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work, only he who now letteth, will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ etc. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! that is “the daily!” Well, now, what does Paul mean by “he who now letteth,” or hindereth? By “the man of sin,” and “the wicked,” Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, “the daily” must mean Paganism.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

> ”Så mycket om hans allmänna sätt att studera Bibeln. Vid ett annat tillfälle redogjorde han för sitt sätt att fastställa betydelsen av den text som nu ligger framför oss — betydelsen av ”det dagliga”. ”Jag läste vidare”, sade han, ”och kunde inte finna något annat ställe där det förekom, utom i Daniel. Jag tog då de ord som stod i samband med det, ’ta bort’. ’Han skall ta bort det dagliga’, ’från den tid då det dagliga skall tas bort’ osv. Jag läste vidare och tänkte att jag inte skulle finna något ljus över texten; slutligen kom jag till 2 Thessalonikerbrevet 2:7, 8. ’Ty laglöshetens hemlighet är redan verksam; endast måste den som nu håller tillbaka först röjas ur vägen, och sedan skall den laglöse uppenbaras’, osv. Och när jag hade kommit till den texten, o, hur klar och härlig sanningen framstod! Där är det! det är ”det dagliga”! Nåväl, vad menar nu Paulus med ”den som nu håller tillbaka”, eller hindrar? Med ”syndens människa” och ”den laglöse” avses påvedömet. Nåväl, vad är det då som hindrar påvedömet från att uppenbaras? Jo, det är hedendomen; alltså måste ”det dagliga” betyda hedendomen.’” Apollos Hale, The Second Advent Manual, 66.

The Providential guidance of Miller’s study by both human and Divine is in the record. His old friend pushed him, and the thoughts which came to him were the voice of the angel Gabriel, who Sister White identifies “line upon line” as the angel who repeatedly visited Miller. He identifies the seven times as his first discovery and then identifies the 2,300 as the second witness to the seven times, for they both ended in 1843, (he initially believed). Those two prophecies are his alpha and omega discoveries, and within the prophetic relationship to Miller they identify the mistake that would be corrected by Samuel Snow with the message of the Midnight Cry that initiated the “seventh-month movement.” The movement of the Midnight Cry was the “seventh-month movement” when it left the Exeter camp meeting, for it was identifying the coming of the Lord on the tenth day of the seventh month, which in 1844 fell on October 22.

Den försynsmässiga ledningen av Millers studium genom både mänskliga och gudomliga medel finns återgiven i berättelsen. Hans gamle vän drev honom vidare, och de tankar som kom till honom var ängeln Gabriels röst, vilken syster White ”rad på rad” identifierar som den ängel som upprepade gånger besökte Miller. Han identifierar de sju tiderna som sin första upptäckt och identifierar därefter de 2 300 som det andra vittnet till de sju tiderna, ty de slutade båda år 1843, (så trodde han till en början). Dessa två profetior är hans alfa- och omega-upptäckter, och inom den profetiska relationen till Miller identifierar de det misstag som skulle rättas av Samuel Snow genom midnattsropets budskap, vilket inledde ”sjunde-månads-rörelsen”. Midnattsropets rörelse var ”sjunde-månads-rörelsen” när den lämnade lägermötet i Exeter, ty den utpekade Herrens ankomst på den tionde dagen i den sjunde månaden, vilken år 1844 inföll den 22 oktober.

The mistake that produces the empowerment of the second angel is represented by Miller’s initial understanding that the seven times and the 2,300 years concluded together in 1843. In the passage the next doctrine that is discussed is how Miller came to identify Rome as the symbol that establishes the vision. The Adventist history teachers identify that all of William Miller’s prophetic understandings were based upon his identifying two desolating powers. He understood those two desolating powers to be pagan and papal Rome, and he saw those two powers in 2 Thessalonians when he came to understand that the “daily” in the book of Daniel is pagan Rome. Every prophetic model set forth by Miller, who Sister White informs us was repeatedly visited by angels, was based upon his understanding that Rome establishes the vision. Every one!

Det misstag som frambringar den andre ängelns bemyndigande representeras av Millers ursprungliga förståelse att de sju tiderna och de 2 300 åren avslutades tillsammans år 1843. I avsnittet är nästa lära som behandlas hur Miller kom att identifiera Rom som den symbol som fastställer synen. Lärare i adventhistorien identifierar att alla William Millers profetiska förståelser grundade sig på att han identifierade två förödande makter. Han förstod dessa två förödande makter vara det hedniska och det påvliga Rom, och han såg dessa två makter i 2 Thessalonikerbrevet när han kom till insikt om att det ”dagliga” i Daniels bok är det hedniska Rom. Varje profetisk modell som framlades av Miller, om vilken syster White upplyser oss att han upprepade gånger besöktes av änglar, byggde på hans förståelse att Rom fastställer synen. Varenda en!

From December 31, 2023 the Lion of the tribe of Judah has been unsealing the Revelation of Jesus Christ. From that point the foundational test had begun, and it reached its conclusion when the first pope from the United States began his reign on May 8, 2025. At that point, the temple test began.

Från den 31 december 2023 har Lejonet av Juda stam brutit förseglingarna i Jesu Kristi uppenbarelse. Från den tidpunkten hade det grundläggande provet börjat, och det nådde sitt avslut när den förste påven från Förenta staterna började sitt styre den 8 maj 2025. Vid den tidpunkten började tempelprovet.

We will continue these things in the next article and employ the “250” years as a witness to uphold our identification that the foundational test ended with the current pope.

Vi kommer att fortsätta med dessa ting i nästa artikel och använda de ”250” åren som ett vittnesbörd för att upprätthålla vår identifiering att det grundläggande provet avslutades med den nuvarande påven.

Back to Articles