Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Six

Daniels bok – nummer nittiosex

The Triple Application of Prophecy: Unlocking the Prophetic Framework for the Last Days

Profetians trefaldiga tillämpning: att låsa upp den profetiska ramen för de sista dagarna

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The framework of William Miller’s prophetic message was the two desolating powers of paganism followed by papalism, and the framework of Future for America’s prophetic message is the three desolating powers of paganism, followed by papalism, followed by apostate Protestantism, but all being concurrent at the end. A primary prophetic key for Miller’s prophetic understanding was that “the daily” in the book of Daniel was a symbol of paganism, for it established the connection of the two desolating powers which became his framework of prophetic understanding. A primary prophetic key for Future for America’s prophetic understanding is also that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of paganism, for the historical fulfillment of paganism established the sequence of events in Daniel eleven verses forty and forty-one, which became the framework of Future for America’s prophetic understanding.

Ramen för William Millers profetiska budskap var de två ödeläggande makterna, hedendomen följd av påvedömet, och ramen för Future for Americas profetiska budskap är de tre ödeläggande makterna, hedendomen följd av påvedömet följd av det avfallna protestantismen, men alla sammanfallande vid slutet. En grundläggande profetisk nyckel för Millers profetiska förståelse var att ”det dagliga” i Daniels bok var en symbol för hedendomen, ty detta upprättade förbindelsen mellan de två ödeläggande makterna, vilken blev ramen för hans profetiska förståelse. En grundläggande profetisk nyckel för Future for Americas profetiska förståelse är likaledes att ”det dagliga” i Daniels bok är en symbol för hedendomen, ty den historiska uppfyllelsen av hedendomen fastställde händelseföljden i Daniel elva, verserna fyrtio och fyrtioett, vilken blev ramen för Future for Americas profetiska förståelse.

As is always the case with new light, the advancement of the truth unsealed in 1989 at the collapse of the Soviet Union was warred against by many various voices. The resistance brought against the truth invariably produced a clearer understanding of the truth. In those early controversies against the truth found in the last six verses of Daniel eleven, several prophetic rules that are located in the Bible were recognized as essential proofs to support the increase of knowledge that took place when the book of Daniel was unsealed in 1989. We are currently considering one of those rules, which we call “a triple application of prophecy.”

Såsom alltid är fallet med nytt ljus, motarbetades den framåtskridande sanningen som förseglades upp 1989 vid Sovjetunionens sammanbrott av många olika röster. Det motstånd som riktades mot sanningen frambringade ofelbart en klarare förståelse av sanningen. I de tidiga striderna mot den sanning som återfinns i de sex sista verserna i Daniel elva identifierades flera profetiska regler som finns i Bibeln såsom väsentliga bevis till stöd för den kunskapsökning som ägde rum när Daniels bok blev öppnad 1989. Vi behandlar för närvarande en av dessa regler, vilken vi kallar ”en trefaldig tillämpning av profetian.”

We began by looking at two triple applications that at one level are the same line, but at another level they are different. The first two manifestations of Rome (pagan and papal), establish the third manifestation of Modern Rome. The first two manifestations of Babylon (Babel and Babylon), established the third manifestation of Modern Babylon. Modern Rome is the beast of Revelation seventeen that Modern Babylon rides upon and reigns over. They are as distinct as is a cowboy from his horse, but they also commit spiritual fornication with each other, so at that level they are one. There are two other triple applications of prophecy which possess a similar relationship.

Vi började med att betrakta två trefaldiga tillämpningar som på en nivå utgör samma linje, men som på en annan nivå är olika. Roms två första manifestationer (den hedniska och den påvliga) upprättade den tredje manifestationen, det moderna Rom. Babylons två första manifestationer (Babel och Babylon) upprättade den tredje manifestationen, det moderna Babylon. Det moderna Rom är vilddjuret i Uppenbarelseboken sjutton, som det moderna Babylon rider på och härskar över. De är lika åtskilda som en cowboy är från sin häst, men de begår också andlig otukt med varandra, så på den nivån är de ett. Det finns två andra trefaldiga tillämpningar av profetian som har ett liknande förhållande.

The first two manifestations of Elijah (Elijah and John the Baptist), establish the third Elijah of the last days. Along with that the first two messengers who prepare the way for the Messenger of the Covenant (John the Baptist and William Miller), establish the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant in the last days. There are three important points to recognize with these two lines of triple applications of prophecy.

Elias två första framträdanden (Elia och Johannes Döparen) fastställer den tredje Elia i de sista dagarna. Tillsammans med detta fastställer de två första budbärarna som bereder vägen för Förbundets Budbärare (Johannes Döparen och William Miller) den budbärare som bereder vägen för Förbundets Budbärare i de sista dagarna. Det finns tre viktiga punkter att lägga märke till i dessa två linjer av trefaldiga tillämpningar av profetian.

A first point is that the actual historical representatives of the two lines of triple applications of prophecy are essentially the same historical figures, but their purpose in the two representations are distinctly different. The second point is recognizing what the distinction between the two closely related triple applications of prophecy is. The distinction is that Elijah represents an external work in the last days, and the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant, represents an internal work in the last days.

En första punkt är att de faktiska historiska representanterna för de två serierna av trefaldiga tillämpningar av profetian i huvudsak är samma historiska gestalter, men att deras syfte i de två framställningarna är tydligt olika. Den andra punkten är att urskilja vad skillnaden är mellan de två nära besläktade trefaldiga tillämpningarna av profetian. Skillnaden är att Elia representerar ett yttre verk i de sista dagarna, och att budbäraren som bereder vägen för Förbundets Budbärare representerar ett inre verk i de sista dagarna.

The third point to take note of is that Jesus, as Alpha and Omega, identifies the third Elijah, and also the third messenger that prepares the way, with both a first and a last Elijah messenger, and a first and last messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant. The Elijah messenger of the first angel and the Elijah messenger of the third angel make up the third fulfillment of Elijah, and the messenger who prepares the way is represented as the messenger of the movements of both the first and third angels.

Den tredje punkten att lägga märke till är att Jesus, såsom Alfa och Omega, identifierar den tredje Elia, och även den tredje budbäraren som bereder vägen, med både en förste och en siste Elia-budbärare, samt en förste och en siste budbärare som bereder vägen för Förbundets Budbärare. Elia-budbäraren hos den förste ängeln och Elia-budbäraren hos den tredje ängeln utgör tillsammans den tredje uppfyllelsen av Elia, och budbäraren som bereder vägen framställs som budbäraren för både den förste och den tredje ängelns rörelser.

Elijah the prophet provides an illustration of the last-day confrontation between God’s people and the threefold union of Modern Rome in the confrontation at Mount Carmel.

Profeten Elia ger en illustration av den sista tidens konfrontation mellan Guds folk och den trefaldiga föreningen i det moderna Rom i konfrontationen på berget Karmel.

Mount Carmel is located in northern Israel, near the Mediterranean coast. It runs roughly northwest to southeast and forms a prominent ridge that extends for about 39 miles (63 kilometers). The Valley of Megiddo, also known as the Jezreel Valley, is located to the southeast of Mount Carmel. Mount Carmel and the Valley of Megiddo are relatively close to each other in terms of distance. The distance between them, in a straight line (as the crow flies), is approximately 20 to 25 miles (32 to 40 kilometers). To the west of Mount Carmel lies the Mediterranean Sea, and to the east of the Valley of Megiddo and the Jezreel Valley lies the Sea of Galilee, also known as Lake Tiberias or the Lake of Kinneret.

Karmelberget ligger i norra Israel, nära Medelhavskusten. Det sträcker sig ungefär från nordväst till sydost och bildar en framträdande bergsrygg som sträcker sig omkring 39 miles (63 kilometer). Megiddos dal, också känd som Jisreelslätten, ligger sydost om Karmelberget. Karmelberget och Megiddos dal ligger relativt nära varandra i fråga om avstånd. Avståndet mellan dem, i rak linje (fågelvägen), är ungefär 20 till 25 miles (32 till 40 kilometer). Väster om Karmelberget ligger Medelhavet, och öster om Megiddos dal och Jisreelslätten ligger Galileiska sjön, också känd som Tiberiassjön eller Kinneretsjön.

In the Revelation the battle of Armageddon is identifying the Valley of Megiddo, and inspiration did not want students of prophecy to believe that the book of Revelation was identifying its message in literal terms, so when it identified Armageddon (Megiddo) as Armageddon it used the word “har,” which means mountain to make it clear that the battle was a spiritual representation of the final battle which the dragon, beast and false prophet lead the world to.

I Uppenbarelseboken identifierar slaget vid Harmagedon Megiddos dal, och inspirationen ville inte att profetians studerande skulle tro att Uppenbarelseboken angav sitt budskap i bokstavliga termer; därför använde den, när den betecknade Harmagedon (Megiddo) som Harmagedon, ordet ”har”, som betyder berg, för att göra klart att slaget var en andlig framställning av den sista strid till vilken draken, vilddjuret och den falske profeten leder världen.

By identifying Megiddo as Armageddon, John made sure it was not to be understood as a literal geographical location, for Megiddo is a valley and has no mountains. In close proximity is Mount Carmel where Elijah’s confrontation with Ahab and the prophets of Jezebel occurred, thus both Megiddo and Mount Carmel are both illustrations of the final battle of Armageddon.

Genom att identifiera Megiddo som Harmagedon såg Johannes till att det inte skulle förstås som en bokstavlig geografisk plats, ty Megiddo är en dal och har inga berg. I dess omedelbara närhet ligger Karmels berg, där Elias konfrontation med Ahab och Isebels profeter ägde rum; sålunda är både Megiddo och Karmels berg förebilder på det slutliga slaget vid Harmagedon.

If you were to draw a triangle with Jerusalem, Mount Carmel, and the Valley of Megiddo, Jerusalem would be situated to the southeast corner of that triangle, with Mount Carmel to the northwest and the Valley of Megiddo to the northeast. The area that symbolically represents the battle of Armageddon is bordered by two seas, and the king of the north (the whore of Modern Babylon) comes to his end between the seas and the glorious holy mountain. And at that time human probation closes.

Om man skulle rita en triangel med Jerusalem, Karmelberget och Megiddodalen, skulle Jerusalem vara beläget i det sydöstra hörnet av den triangeln, med Karmelberget i nordväst och Megiddodalen i nordost. Det område som symboliskt representerar Harmagedons strid är avgränsat av två hav, och kungen i norr (den moderna Babylons sköka) går sitt slut till mötes mellan haven och det härliga heliga berget. Och vid den tiden avslutas människans prövotid.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:44–12:1.

> Men underrättelser från öster och från norr skall förskräcka honom; därför skall han dra ut med stor vrede för att förgöra och fullständigt utrota många. Och han skall slå upp sitt palatstälts tabernakel mellan haven vid det härliga heliga berget; men han skall gå mot sitt slut, och ingen skall hjälpa honom. Och på den tiden skall Mikael träda fram, den store furste som står som beskyddare för ditt folks barn; och det skall bli en tid av nöd, sådan som aldrig har varit sedan något folk blev till ända till den tiden; och på den tiden skall ditt folk bli räddat, var och en som finnes vara uppskriven i boken. Daniel 11:44–12:1.

The triple application of Elijah represents the external confrontation of God’s people with the king of the north, who is the head of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet that leads the world to Armageddon. Elijah’s three enemies that typified the threefold union were Ahab, who was the king of the ten northern tribes representing the ten kings of Revelation seventeen, who commit fornication with the whore of Babylon, and who agree to give their kingdom to the whore for “one hour”, which is “the hour” of the Sunday law crisis. The whore of Babylon was represented by Jezebel, and Jezebel’s prophets of Baal and the priests of the grove represent the false prophet.

Elias trefaldiga tillämpning representerar Guds folks yttre konfrontation med konungen i norr, som är huvudet för den trefaldiga sammanslutningen av draken, vilddjuret och den falske profeten, vilken leder världen till Harmagedon. Elias tre fiender, som var en förebild för den trefaldiga sammanslutningen, var Ahab, som var kung över de tio nordliga stammarna och representerade de tio kungarna i Uppenbarelseboken sjutton, vilka begår otukt med skökan Babylon och samtycker till att ge sitt rike åt skökan under ”en timme”, vilket är ”stunden” i söndagslagens kris. Skökan Babylon representerades av Isebel, och Isebels Baalsprofeter och lundens präster representerar den falske profeten.

The Sunday law crisis begins with the soon-coming Sunday law in the United States and ends when Michael stands up. When that Sunday law arrives the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other flock out of Babylon. The period of time from the call out of Babylon until the close of probation is the period of the judgment of the whore of Babylon. It is also the period of time when the Holy Spirit is poured out without measure. It is the “hour,” that the ten kings agree to co-rule with the whore of Tyre, who is no longer forgotten. It is the “hour,” of the great “earthquake” of Revelation eleven, when the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign.

Söndagslagskrisen börjar med den snart kommande söndagslagen i Förenta staterna och slutar när Mikael träder upp. När denna söndagslag träder i kraft, kallar den andra rösten i Uppenbarelseboken kapitel arton Guds andra hjord ut ur Babylon. Tidsperioden från kallelsen ut ur Babylon till nådatidens slut är perioden för domen över skökan Babylon. Det är också den tidsperiod då den Helige Ande utgjuts utan mått. Det är den ”timme” då de tio kungarna går med på att samregera med skökan Tyrus, som inte längre är bortglömd. Det är den ”timme” då den stora ”jordbävningen” i Uppenbarelseboken elva äger rum, när de etthundrafyrtiofyra tusen upphöjs som ett baner.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:9, 10.

> Och jordens kungar, som har bedrivit otukt med henne och levt i vällust tillsammans med henne, skall gråta och jämra sig över henne, när de ser röken av hennes brand. De står långt borta av fruktan för hennes plåga och säger: Ve, ve över dig, du stora stad Babylon, du väldiga stad! Ty på en enda timme har din dom kommit. Uppenbarelseboken 18:9, 10.

Just as John identified Megiddo as the mountain (“har”) of Megiddo to identify a spiritual and not a literal truth, the judgment of the whore of Babylon and Tyre is identified as occurring during the “hour,” and also in a “day.”

Precis som Johannes identifierade Megiddo som Megiddos berg (”har”) för att ange en andlig och inte en bokstavlig sanning, anges domen över skökan Babylon och Tyros som ägande rum under ”stunden”, och också på ”en dag”.

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. Revelation 18:8.

> Därför skall hennes plågor komma på en enda dag: död och sorg och hungersnöd; och hon skall fullständigt brännas upp i eld. Ty stark är Herren Gud, han som dömer henne. Uppenbarelseboken 18:8.

After October 22, 1844 prophetic time is no longer to be applied prophetically and the judgment of the papal power is therefore represented as occurring in an “hour,” and also as in a “day.” The “hour” of her judgment is the prophetic period from the Sunday law in the United States until probation closes. It is important to mark this period when considering the Elijah of the last days, for Elijah’s battle of Mount Carmel follows the internal testing of God’s people of the last days, and the testing period for both the church and the world contain the same prophetic beginnings and endings.

Efter den 22 oktober 1844 skall profetisk tid inte längre tillämpas profetiskt, och den påvliga maktens dom framställs därför såsom inträffande på en ”timme”, och även på en ”dag”. ”Timmen” för hennes dom är den profetiska perioden från söndagslagen i Förenta staterna till dess att nådatiden avslutas. Det är viktigt att uppmärksamma denna period när man betraktar den sista tidens Elia, ty Elias strid på Karmels berg följer efter den sista tidens Guds folks inre prövning, och prövningstiden för både församlingen och världen har samma profetiska början och slut.

The two voices of Revelation eighteen, represent two distinct calls to two churches. The first church is the one hundred and forty-four thousand of Revelation chapter seven, and the second church that is called is the great multitude of Revelation chapter seven. The call to the one hundred and forty-four thousand is made while the Holy Spirit is being poured out in measure, and the call to the great multitude is made when the Holy Spirit is being poured out without measure.

De två rösterna i Uppenbarelseboken arton representerar två skilda kallelser till två församlingar. Den första församlingen är de etthundrafyrtiofyra tusen i Uppenbarelseboken kapitel sju, och den andra församling som kallas är den stora skaran i Uppenbarelseboken kapitel sju. Kallelsen till de etthundrafyrtiofyra tusen ges medan den Helige Ande utgjuts i mått, och kallelsen till den stora skaran ges när den Helige Ande utgjuts utan mått.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils” (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, “teaching for doctrines the commandments of men” (Matthew 15:9).

> ”Profeten säger: ’Jag såg en annan ängel komma ned från himlen, som hade stor makt; och jorden upplystes av hans härlighet. Och han ropade mäktigt med stark röst och sade: Fallet, fallet är det stora Babylon, och det har blivit en boning för onda andar’” (Uppenbarelseboken 18:1, 2). Detta är samma budskap som gavs av den andre ängeln. Babylon är fallet, ”eftersom hon har fått alla folk att dricka av sin otukts vredes vin” (Uppenbarelseboken 14:8). Vad är det för vin?—Hennes falska läror. Hon har gett världen en falsk sabbat i stället för sabbaten enligt det fjärde budet och har upprepat den lögn som Satan först sade till Eva i Eden—själens naturliga odödlighet. Många besläktade villfarelser har hon spritt vida omkring, ”så att de läror som lärs ut är människobud” (Matteus 15:9).

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> ”När Jesus började sin offentliga verksamhet renade Han templet från dess sakrilega vanhelgande. Bland de sista handlingarna i Hans verksamhet var den andra reningen av templet. Så görs i det sista verket för världens varning två särskilda kallelser till kyrkorna. Den andra ängelns budskap är: ’Fallet, fallet är Babylon, den stora staden, därför att hon har gett alla folk att dricka av sin otukts vredes vin’ (Uppenbarelseboken 14:8). Och i den höga ropen i den tredje ängelns budskap hörs en röst från himlen säga: ’Gå ut från henne, mitt folk, så att ni inte blir delaktiga i hennes synder och inte får del av hennes plågor. Ty hennes synder har nått ända upp till himlen, och Gud har kommit ihåg hennes missgärningar’ (Uppenbarelseboken 18:4, 5).” Selected Messages, bok 2, 118.

The mighty angel came down in fulfillment of Revelation chapter eighteen, when the great buildings of New York City were brought down on September 11, 2001, with the arrival of the “east wind” of Islam. He then cried “mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils.” And then in verse four another voice “is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Those two voices are “two distinct calls made to the churches.” The two distinct churches of God in the last days are identified as the one hundred and forty-four thousand and the great multitude.

Den mäktige ängeln steg ned i uppfyllelse av Uppenbarelseboken kapitel arton, när de stora byggnaderna i New York City störtades den 11 september 2001 genom ankomsten av Islams ”östvind”. Han ropade därefter ”med stark röst och sade: Fallet, fallet är det stora Babylon, och det har blivit en boning för onda andar.” Och sedan, i vers fyra, ”hörs en annan röst från himlen säga: ’Gå ut från henne, mitt folk.’” Dessa två röster är ”två särskilda kallelser riktade till församlingarna”. Guds två särskilda församlingar i de sista dagarna identifieras som de etthundrafyrtiofyra tusen och den stora skaran.

The testing period for the one hundred and forty-four thousand begins with Islam of the third Woe, which Isaiah identifies as the “day of the east wind.” That testing period ends with the soon-coming Sunday law in the United States and the enforcement of the mark of the beast. The beast is the counterfeit king of the north, the head of modern Babylon. Babylon is the lion in Daniel chapter seven, and the disobedient prophet from Judah, who represents Laodicean Adventism, that dies in the period that begins with the “ass” of Islam (September 11, 2001), and ends with the “lion,” (Modern Babylon).

Prövotiden för de etthundrafyrtiofyra tusen börjar med islams tredje Ve, vilket Jesaja identifierar som ”östanvindens dag”. Denna prövotid avslutas med den snart kommande söndagslagen i Förenta staterna och upprätthållandet av vilddjurets märke. Vilddjuret är den förfalskade kungen i norr, det moderna Babylons huvud. Babylon är lejonet i Daniel kapitel sju, och den olydige profeten från Juda, som representerar laodikeisk adventism, dör i den period som börjar med islams ”åsna” (11 september 2001) och slutar med ”lejonet” (det moderna Babylon).

In the period of time represented as “the tomb” of the disobedient prophet of Laodicean Adventism, the latter rain is measured out, as a distinct call is made to the church of the one hundred and forty-four thousand. When that period ends, at the “hour” of the “great earthquake”, representing the Sunday law in the United States; the period of the second voice of Revelation eighteen, arrives with the implementation of the mark of the beast, which is the mark of the king of the north. At the same time Islam of the third Woe is used to bring a progressive escalating judgment upon an apostate world. The message proclaimed by the “ensign” of the one hundred and forty-four thousand during that second distinct call to the church of the “great multitude” identifies the “mark” of the “king of the north”, and the role of Islam of the third Woe, represented as the “children of the east”.

Under den tidsperiod som framställs som ”graven” för den olydige profeten inom det laodiceiska adventismen, utmäts det sena regnet, när en särskild kallelse riktas till de etthundrafyrtiofyra tusendens församling. När den perioden upphör, vid den ”timme” då den ”stora jordbävningen” inträffar, vilken representerar söndagslagen i Förenta staterna, inträder perioden för den andra rösten i Uppenbarelseboken arton i och med införandet av vilddjurets märke, vilket är kungen i nordens märke. Samtidigt används islam i det tredje ve-ropet för att frambringa en gradvis tilltagande dom över en avfallen värld. Det budskap som förkunnas av de etthundrafyrtiofyra tusendens ”baner” under denna andra särskilda kallelse till den ”stora skarans” församling identifierar ”märket” för ”kungen i norden” och islam i det tredje ve-ropets roll, framställt som ”österlandets barn”.

The message that enrages the papal power in verse forty-four of Daniel chapter eleven, and the message that initiates the final papal bloodbath, is represented as “tidings out of the east” (Islam) and “the north” (the mark of the beast). In that period, as with the previous period, Islam of the “east wind” brings judgment upon the United States to begin the period, and the period ends when the king of the north comes to his end, “between the seas and the glorious holy mountain”, in the valley of Megiddo and the Mount at Carmel.

Det budskap som väcker den påvliga maktens vrede i vers fyrtiofyra i Daniel kapitel elva, och det budskap som inleder det sista påvliga blodbadet, framställs som ”underrättelser från öster” (islam) och ”från norr” (vilddjurets märke). Under den perioden, liksom under den föregående perioden, bringar islam från ”östanvinden” dom över Förenta staterna för att inleda perioden, och perioden avslutas när kungen i norr går mot sitt slut, ”mellan haven och det härliga heliga berget”, i Megiddos dal och på berget Karmel.

The judgment period for modern Babylon that represents her deathbed (tomb), begins with the symbol of the east and ends with the symbol of the north, just as the deathbed for the disobedient Laodicean prophet ended in the first distinct call to the churches. The tomb (deathbed) that both the lying prophet of Bethel and the disobedient prophet of Judah are buried in is represented between an “ass” and a “lion”.

Domstidsperioden för det moderna Babylon, som representerar hennes dödsbädd (grav), börjar med symbolen öster och slutar med symbolen norr, alldeles som dödsbädden för den olydige laodiceiske profeten slutade i det första tydliga ropet till församlingarna. Den grav (dödsbädd) i vilken både den lögnaktige profeten i Betel och den olydige profeten från Juda blir begravda representeras mellan en ”åsna” och ett ”lejon”.

Elijah represents God’s last day people who were confronted with a threefold enemy represented by Ahab, Jezebel and Jezebel’s prophets. Jezebel is the symbol of the papal power in the fourth church of Thyatira, and her prophets at Carmel were represented by the prophets of Baal and the priests of the grove. Baal represents a male deity and the priests of the grove represented Ashtaroth, a female deity, thus Jezebel’s false prophets consisted of male and female, representing the combination of Church and State that is represented by the image of the beast in the book of Revelation.

Elia representerar Guds folk i den sista tiden, som stod inför en trefaldig fiende, representerad av Ahab, Isebel och Isebels profeter. Isebel är symbolen för den påvliga makten i den fjärde församlingen, Tyatira, och hennes profeter på Karmel representerades av Baals profeter och lundens präster. Baal representerar en manlig gudom, och lundens präster representerade Astarte, en kvinnlig gudom; sålunda bestod Isebels falska profeter av män och kvinnor, vilket representerar föreningen av kyrka och stat som framställs genom vilddjurets bild i Uppenbarelseboken.

It is the United States that first erects an image of the beast in the United States and thereafter in the world, and it is the United States that is the false prophet of the threefold union. Ahab, the king of the ten tribes, represents the ten kings of Revelation seventeen, that is the dragon, and Jezebel is the beast. Elijah was in confrontation with the threefold union of Modern Babylon, at Mount Carmel, where the whore of Babylon comes to her end with none to help. The triple application of Elijah represents the external confrontation which is brought against God’s last-day people, and Elijah represents the prophet that is in direct confrontation with those three powers.

Det är Förenta staterna som först upprättar en bild av vilddjuret i Förenta staterna och därefter i världen, och det är Förenta staterna som är den falske profeten i den trefaldiga föreningen. Ahab, kungen över de tio stammarna, representerar de tio kungarna i Uppenbarelseboken sjutton, det vill säga draken, och Jesebel är vilddjuret. Elia stod i konfrontation med den trefaldiga föreningen i det moderna Babylon på berget Karmel, där den babyloniska skökan går sitt slut till mötes utan någon som hjälper henne. Elias trefaldiga tillämpning representerar den yttre konfrontation som riktas mot Guds folk i den sista tiden, och Elia representerar den profet som står i direkt konfrontation med dessa tre makter.

An important element of Elijah’s story is the “rain,” which represents the latter rain that is poured out in the history of the confrontation. Leading up to the confrontation at Mount Carmel, Elijah has plainly stated that there would be no rain, except at his word. The period that leads up to the “hour” of Jezebel’s judgment is the period represented by the first distinct “voice” given to the churches. That “voice” arrived on September 11, 2001, and in that period the “rain” was only “measured”, and in that period, there were two competing latter rain messages that were involved with Habakkuk’s debate. One was the counterfeit message of weeping for Tammuz, that represented a “peace and safety message”, and the other was the true message of the third Woe of Islam.

En viktig del av Elias berättelse är ”regnet”, vilket representerar det sena regn som utgjuts i konfrontationens historia. Inför konfrontationen på Karmels berg har Elia tydligt förklarat att det inte skulle komma något regn, utom på hans ord. Den period som leder fram till ”stunden” för Isebels dom är den period som representeras av den första tydliga ”röst” som gavs åt församlingarna. Denna ”röst” kom den 11 september 2001, och under den perioden blev ”regnet” endast ”uppmätt”, och under den perioden fanns det två konkurrerande budskap om det sena regnet som var inbegripna i Habackuks strid. Det ena var det förfalskade budskapet om att gråta över Tammuz, vilket representerade ett ”budskap om fred och trygghet”, och det andra var det sanna budskapet om islams tredje Ve.

The true “latter rain” message was based upon the role of Islam of the third Woe. That message originated at one source (which was Future for America), and the two messages contended for supremacy until history confirmed the validity of the true message, and also confirmed the foolishness of a “peace and safety” message in such a time as this.

Det sanna budskapet om ”det senare regnet” grundade sig på islams roll i det tredje ve-ropet. Det budskapet hade sitt ursprung i en enda källa (vilken var Future for America), och de två budskapen kämpade om herraväldet tills historien bekräftade det sanna budskapets giltighet och också bekräftade dårskapen i ett budskap om ”fred och trygghet” i en sådan tid som denna.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> ”Daniels och Johannes profetior skall förstås. De tolkar varandra. De ger världen sanningar som var och en bör förstå. Dessa profetior skall vara ett vittnesbörd i världen. Genom sin uppfyllelse i dessa sista dagar kommer de att förklara sig själva.” Kress Collection, 105.

The first fulfillment of Elijah in the triple application of Elijah, is confirmed by the second Elijah, who Jesus identified as John the Baptist. Together those two witnesses establish the third Elijah.

Den första uppfyllelsen av Elia i Elias trefaldiga tillämpning bekräftas av den andre Elia, som Jesus identifierade som Johannes Döparen. Tillsammans fastställer dessa två vittnen den tredje Elia.

> And as they departed, Jesus began to say unto the multitudes concerning John, What went ye out into the wilderness to see? A reed shaken with the wind? But what went ye out for to see? A man clothed in soft raiment? behold, they that wear soft clothing are in kings’ houses. But what went ye out for to see? A prophet? yea, I say unto you, and more than a prophet. For this is he, of whom it is written, Behold, I send my messenger before thy face, which shall prepare thy way before thee. Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. And from the days of John the Baptist until now the kingdom of heaven suffereth violence, and the violent take it by force. For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:7–15.

> Och när de gick därifrån började Jesus tala till folkskarorna om Johannes: Vad gick ni ut i öknen för att se? Ett rör som svajar för vinden? Men vad gick ni ut för att se? En man klädd i mjuka kläder? Se, de som bär mjuka kläder finns i kungapalatsen. Men vad gick ni ut för att se? En profet? Ja, jag säger er: och mer än en profet. Ty denne är den om vilken det står skrivet: Se, jag sänder min budbärare framför ditt ansikte, och han skall bereda din väg inför dig. Sannerligen säger jag er: Bland dem som är födda av kvinnor har ingen större än Johannes Döparen trätt fram; ändå är den minste i himmelriket större än han. Och från Johannes Döparens dagar intill nu lider himmelriket våld, och de våldsamma rycker det till sig. Ty alla profeterna och lagen har profeterat intill Johannes. Och om ni vill ta emot det, så är han Elias, som skulle komma. Den som har öron att höra med, han höre. Matteus 11:7–15.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.

> ”I dag, i Elias och Johannes Döparens ande och kraft, kallar budbärare som Gud har utsett en domsförfallen världs uppmärksamhet till de högtidliga händelser som snart skall äga rum i samband med nådatidens avslutande timmar och Kristus Jesu framträdande som konungarnas Konung och herrarnas Herre. Snart skall varje människa dömas för de gärningar som har gjorts i kroppen. Guds doms stund har kommit, och på medlemmarna i hans församling på jorden vilar det högtidliga ansvaret att varna dem som så att säga står på själva randen av evig undergång. För varje människa i den vida världen som vill ge akt måste de principer som står på spel i den stora strid som utkämpas göras klara, principer av vilka hela mänsklighetens öden är beroende.”

> “In these final hours of probation for the sons of men, when the fate of every soul is so soon to be decided forever, the Lord of heaven and earth expects His church to arouse to action as never before. Those who have been made free in Christ through a knowledge of precious truth, are regarded by the Lord Jesus as His chosen ones, favored above all other people on the face of the earth; and He is counting on them to show forth the praises of Him who hath called them out of darkness into marvelous light. The blessings which are so liberally bestowed are to be communicated to others. The good news of salvation is to go to every nation, kindred, tongue, and people.

> ”I dessa sista nådatimmar för människornas barn, då varje själs öde så snart för alltid skall avgöras, väntar himlens och jordens Herre att hans församling skall vakna till handling såsom aldrig förr. De som har blivit frigjorda i Kristus genom kunskapen om den dyrbara sanningen, betraktas av Herren Jesus som sina utvalda, gynnade framför alla andra folk på jordens yta; och han förlitar sig på att de skall förkunna hans lov, han som har kallat dem ut ur mörkret till sitt underbara ljus. De välsignelser som så rikligen ges skall förmedlas till andra. Det glada budskapet om frälsning skall gå ut till varje nation, släkte, språk och folk.

> “In the visions of the prophets of old the Lord of glory was represented as bestowing special light upon His church in the days of darkness and unbelief preceding His second coming. As the Sun of Righteousness, He was to arise upon His church, ‘with healing in His wings.’ Malachi 4:2. And from every true disciple was to be diffused an influence for life, courage, helpfulness, and true healing.

> ”I de forna profeternas syner framställdes härlighetens Herre såsom den som skänker sin församling särskilt ljus under de dagar av mörker och otro som föregår hans andra ankomst. Såsom Rättfärdighetens Sol skulle han gå upp över sin församling, ’med läkedom under sina vingar’. Malaki 4:2. Och från varje sann lärjunge skulle ett inflytande utgå till liv, mod, hjälpsamhet och sann läkedom.

> “The coming of Christ will take place in the darkest period of this earth’s history. The days of Noah and of Lot picture the condition of the world just before the coming of the Son of man. The Scriptures, pointing forward to this time, declare that Satan will work with all power and ‘with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9, 10. His working is plainly revealed by the rapidly increasing darkness, the multitudinous errors, heresies, and delusions of these last days. Not only is Satan leading the world captive, but his deceptions are leavening the professed churches of our Lord Jesus Christ. The great apostasy will develop into darkness deep as midnight. To God’s people it will be a night of trial, a night of weeping, a night of persecution for the truth’s sake. But out of that night of darkness God’s light will shine.” Prophets and Kings, 716, 717.

> ”Kristi ankomst kommer att äga rum under den mörkaste perioden i denna jords historia. Noas och Lots dagar ger en bild av världens tillstånd strax före Människosonens ankomst. Skrifterna, som pekar fram mot denna tid, förklarar att Satan skall verka med all kraft och ”med all orättfärdighetens förförelse”. 2 Thessalonikerbrevet 2:9, 10. Hans verksamhet uppenbaras tydligt genom det snabbt tilltagande mörkret, de mångfaldiga villfarelserna, heresierna och förvillelserna i dessa sista dagar. Inte nog med att Satan för världen i fångenskap; hans bedrägerier genomsyrar också de bekännande församlingarna som tillhör vår Herre Jesus Kristus. Det stora avfallet skall utvecklas till ett mörker djupt som midnatten. För Guds folk kommer det att bli en natt av prövning, en natt av gråt, en natt av förföljelse för sanningens skull. Men ur denna mörkrets natt skall Guds ljus lysa.” Propeter och kungar, 716, 717.

Back to Articles