Article

# The Revelation of Jesus Christ - Number Fifteen

Jesu Kristi uppenbarelse - nummer femton

The Seventh Seal and the Unsealing of Prophetic Truth

Det sjunde sigillet och uppenbarandet av den profetiska sanningen

Author

Jeff Pippenger

Published

November 13, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And when he had opened the seventh seal, there was silence in heaven about the space of half an hour. And I saw the seven angels which stood before God; and to them were given seven trumpets. And another angel came and stood at the altar, having a golden censer; and there was given unto him much incense, that he should offer it with the prayers of all saints upon the golden altar which was before the throne. And the smoke of the incense, which came with the prayers of the saints, ascended up before God out of the angel’s hand. And the angel took the censer, and filled it with fire of the altar, and cast it into the earth: and there were voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake. Revelation 8:1–5.

> Och när han öppnade det sjunde inseglet, blev det tystnad i himlen vid pass en halvtimme. Och jag såg de sju änglarna som stod inför Gud, och åt dem gavs sju basuner. Och en annan ängel kom och stod vid altaret och hade ett rökelsekar av guld; och åt honom gavs mycken rökelse, för att han skulle frambära den tillsammans med alla de heligas böner på det gyllene altaret som stod inför tronen. Och röken av rökelsen, som steg upp med de heligas böner, steg ur ängelns hand upp inför Gud. Och ängeln tog rökelsekaret och fyllde det med eld från altaret och kastade det på jorden; och det uppstod röster och tordön och blixtar och en jordbävning. Uppenbarelseboken 8:1–5.

We are addressing the outpouring of holy fire from the heavenly sanctuary, during the history that the United States is going to bring down unholy fire from the first heaven. The revelation of what the seven thunders uttered in Revelation chapter ten, was to be sealed up until just before probation closed. Probation is also represented as on the verge of closing when the seventh seal is opened.

Vi behandlar utgjutelsen av helig eld från den himmelska helgedomen, under den period i historien då Förenta staterna kommer att låta ohelig eld falla ned från den första himlen. Uppenbarelsen av vad de sju tordönen uttalade i Uppenbarelseboken kapitel tio skulle förseglas ända till strax innan nådatiden avslutades. Nådatiden framställs också som stående i begrepp att avslutas när det sjunde sigillet öppnas.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Och han sade till mig: Försegla inte profetians ord i denna bok, ty tiden är nära. Den som är orättfärdig må fortfarande vara orättfärdig; och den som är oren må fortfarande vara oren; och den som är rättfärdig må fortfarande vara rättfärdig; och den som är helig må fortfarande vara helig. Uppenbarelseboken 22:10, 11.

The opening of the seventh seal takes place as the seven angels prepare to sound.

Öppnandet av det sjunde sigillet äger rum medan de sju änglarna gör sig redo att blåsa i basunerna.

> And the seven angels which had the seven trumpets prepared themselves to sound. Revelation 8:6.

> Och de sju änglarna som hade de sju basunerna gjorde sig redo att blåsa i dem. Uppenbarelseboken 8:6.

When probation closes, “no man” is “able to enter the temple,” for the intercession of Christ for men’s sins has ended. Probation has closed, and the seven angels are commanded to pour out the vials of God’s wrath.

När nådatiden upphör är ”ingen människa” ”i stånd att gå in i templet”, ty Kristi förbön för människors synder har avslutats. Nådatiden har upphört, och de sju änglarna får befallning att utgjuta Guds vredes skålar.

> And the temple was filled with smoke from the glory of God, and from his power; and no man was able to enter into the temple, till the seven plagues of the seven angels were fulfilled. And I heard a great voice out of the temple saying to the seven angels, Go your ways, and pour out the vials of the wrath of God upon the earth. Revelation 15:8, 16:1.

> Och templet fylldes med rök från Guds härlighet och från hans makt, och ingen kunde gå in i templet förrän de sju plågorna från de sju änglarna hade fullbordats. Och jag hörde en stark röst från templet säga till de sju änglarna: Gå bort och gjut ut Guds vredes skålar över jorden. Uppenbarelseboken 15:8, 16:1.

There is no indication that the seven angels that sound the seven trumpets in Revelation chapters nine through eleven, are different from the seven angels that pour out the seven last plagues. On the contrary, the prophetic characteristics of the judgments represented by the seven trumpets, parallel the location and the effects of the seven vials of God’s wrath in chapter sixteen. As a more direct linkage, the trumpet judgments are directly called plagues.

Det finns inget som tyder på att de sju änglar som blåser i de sju basunerna i Uppenbarelseboken kapitel nio till elva, skulle vara andra än de sju änglar som utgjuter de sju sista plågorna. Tvärtom motsvarar de profetiska kännetecknen hos de domar som framställs genom de sju basunerna, platsen för och verkningarna av de sju skålarna med Guds vrede i kapitel sexton. Som en mer direkt förbindelse kallas basundomarna uttryckligen plågor.

> And the rest of the men which were not killed by these plagues yet repented not of the works of their hands, that they should not worship devils, and idols of gold, and silver, and brass, and stone, and of wood: which neither can see, nor hear, nor walk. Revelation 9:20.

> Och de övriga människorna, som inte dödades av dessa plågor, omvände sig ändå inte från sina händers verk, så att de skulle upphöra att tillbe onda andar och avgudar av guld och silver och koppar och sten och trä, vilka varken kan se eller höra eller gå. Uppenbarelseboken 9:20.

The opening of the seventh seal is purposely set within the context of the nearness of the close of probation. The seventh seal represents a second witness, of what the seven thunders “uttered,” that John and also Paul were forbidden to write.

Öppnandet av det sjunde sigillet är avsiktligt placerat i sammanhanget av att nådatidens slut är nära. Det sjunde sigillet utgör ett andra vittne om vad de sju åskorna ”talade”, vilket både Johannes och även Paulus förbjöds att skriva ner.

> And cried with a loud voice, as when a lion roareth: and when he had cried, seven thunders uttered their voices. And when the seven thunders had uttered their voices, I was about to write: and I heard a voice from heaven saying unto me, Seal up those things which the seven thunders uttered, and write them not. Revelation 10:3, 4.

> Och ropade med hög röst, såsom ett lejon ryter; och när han hade ropat, lät de sju tordönen höra sina röster. Och när de sju tordönen hade låtit höra sina röster, var jag på väg att skriva; och jag hörde en röst från himlen säga till mig: Försegla det som de sju tordönen har talat, och skriv det inte. Uppenbarelseboken 10:3, 4.

What was “uttered” by the seven thunders was sealed up, and in chapter twenty-two, the prophecy that had been sealed up in the book of Revelation was to be unsealed, and as with the seventh seal, it was to be unsealed just before probation closed.

Det som ”uttalades” av de sju åskorna blev förseglat, och i kapitel tjugotvå skulle den profetia som hade varit förseglad i Uppenbarelseboken öppnas, och liksom med det sjunde sigillet skulle den öppnas just innan nådatiden avslutades.

Sister White identifies that the sealing up of what the seven thunders “uttered” represented the same action of the Lion of the tribe of Judah, as when He commanded Daniel to seal up his book, until the time of the end. The books of Daniel and Revelation are the same book, and in the Revelation Jesus is represented as the Lion of the tribe of Judah, when He unseals the book that was sealed with seven seals, so it was the Lion of the tribe of Judah, that also commanded Daniel to seal up his book until the time of the end. The Lion of the tribe of Judah is He who seals and unseals His Word, for He is the Word.

Syster White visar att förseglandet av det som de sju åskorna ”uttalade” representerade samma handling av Lejonet av Juda stam som när Han befallde Daniel att försegla sin bok intill ändens tid. Daniels bok och Uppenbarelseboken är samma bok, och i Uppenbarelseboken framställs Jesus som Lejonet av Juda stam när Han bryter sigillen på den bok som var förseglad med sju sigill; så var det också Lejonet av Juda stam som befallde Daniel att försegla sin bok intill ändens tid. Lejonet av Juda stam är den som förseglar och bryter sigillen på sitt Ord, ty Han är Ordet.

> “After these seven thunders uttered their voices, the injunction comes to John as to Daniel in regard to the little book: ‘Seal up those things which the seven thunders uttered.’” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> ”Efter att dessa sju åskor hade låtit sina röster höras, kommer befallningen till Johannes, liksom till Daniel beträffande den lilla boken: ’Försegla det som de sju åskorna uttalade.’” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volym 7, 971.

The internal evidence in the books of Daniel and Revelation identify that the unsealing of the seventh seal, is a second witness to the unsealing of what the seven thunders uttered. Both the unsealing of the book of Daniel and the unsealing of the book that was sealed with seven seals, identify that the truths that are revealed when a prophetic message is unsealed, is progressive in nature. This is why the book of Daniel identifies it as an increase of knowledge, and the book of Revelation portrays it as removing one seal after another.

Den inre evidensen i Daniels bok och Uppenbarelseboken identifierar att öppnandet av det sjunde inseglet är ett andra vittne till öppnandet av det som de sju åskorna uttalade. Både öppnandet av Daniels bok och öppnandet av den bok som var förseglad med sju insegel visar att de sanningar som uppenbaras när ett profetiskt budskap öppnas, till sin natur är progressiva. Därför betecknar Daniels bok detta som en ökning av kunskap, och Uppenbarelseboken framställer det som att ett insegel efter ett annat bryts.

It is a light that grows brighter and brighter unto the perfect day.

Det är ett ljus som lyser allt klarare och klarare fram till den fullkomliga dagen.

> But the path of the just is as the shining light, that shineth more and more unto the perfect day. Proverbs 4:18.

> Men de rättfärdigas stig är såsom ett skinande ljus, som lyser allt klarare intill den fullkomliga dagen. Ordspråksboken 4:18.

When “truth” is unsealed, it is progressive.

När ”sanningen” bryter sigillet, sker det successivt.

> “If it was necessary for God’s ancient people to often call to mind His dealings with them in mercy and judgment, in counsel and reproof, it is equally important that we contemplate the truths delivered to us in His Word,—truth which, if heeded, will lead us to humility and submission, and obedience to God. We are to be sanctified through the truth. The Word of God presents special truths for every age. The dealings of God with His people in the past should receive our careful attention. We should learn the lessons which they are designed to teach us. But we are not to rest content with them. God is leading out His people step by step. Truth is progressive. The earnest seeker will be constantly receiving light from heaven. What is truth? should ever be our inquiry.” Signs of the Times, May 26, 1881.

> ”Om det var nödvändigt för Guds forntida folk att ofta påminna sig om Hans handlande med dem i barmhärtighet och dom, i råd och tillrättavisning, är det lika viktigt att vi begrundar de sanningar som har meddelats oss i Hans Ord — sanning som, om den beaktas, kommer att leda oss till ödmjukhet och underkastelse och lydnad inför Gud. Vi skall helgas genom sanningen. Guds Ord framställer särskilda sanningar för varje tidsålder. Guds handlande med Sitt folk i det förflutna bör få vår noggranna uppmärksamhet. Vi bör lära de lärdomar som det är avsett att de skall lära oss. Men vi skall inte nöja oss med dem. Gud leder Sitt folk framåt steg för steg. Sanningen är progressiv. Den uppriktige sanningssökaren kommer ständigt att ta emot ljus från himmelen. Vad är sanning? bör ständigt vara vår fråga.” Signs of the Times, 26 maj 1881.

At the end of July, 2023, the Revelation of Jesus Christ began to be unsealed.

I slutet av juli 2023 började Jesu Kristi uppenbarelse att förseglas upp.

As with the seventh seal and also the utterings of the seven thunders, the Revelation of Jesus Christ, is unsealed just before probation closes. It provides a third witness of the same message represented by the removal of the seventh seal, and the seven thunders. Those three representations in the book of Revelation are three witnesses that combine to make up the message of the Revelation of Jesus Christ. The unsealing of these three witnesses is progressive. Its effects are also progressive.

Såsom med det sjunde sigillet och även de sju åskornas yttranden, avförseglas Jesu Kristi uppenbarelse strax innan prövotiden avslutas. Den utgör ett tredje vittne om samma budskap som framställs genom borttagandet av det sjunde sigillet och de sju åskorna. Dessa tre framställningar i Uppenbarelseboken är tre vittnen som tillsammans utgör budskapet i Jesu Kristi uppenbarelse. Avförseglingen av dessa tre vittnen sker gradvis. Dess verkningar är också gradvisa.

> “Obedience to the law of God is sanctification. There are many who have erroneous ideas in regard to this work in the soul, but Jesus prayed that His disciples might be sanctified through the truth, and added, ‘Thy word is truth’ ( John 17:17). Sanctification is not an instantaneous but a progressive work, as obedience is continuous. Just as long as Satan urges his temptations upon us, the battle for self-conquest will have to be fought over and over again; but by obedience, the truth will sanctify the soul. Those who are loyal to the truth will, through the merits of Christ, overcome all weakness of character that has led them to be molded by every varying circumstance of life.” Faith and Works, 85.

> ”Lydnad för Guds lag är helgelse. Det finns många som hyser felaktiga föreställningar om detta verk i själen, men Jesus bad att hans lärjungar skulle helgas genom sanningen och tillade: ’Ditt ord är sanning’ (Joh. 17:17). Helgelsen är inte ett ögonblickligt utan ett fortgående verk, liksom lydnaden är fortlöpande. Så länge Satan riktar sina frestelser mot oss, måste kampen för att besegra jaget utkämpas om och om igen; men genom lydnad skall sanningen helga själen. De som är trogna sanningen skall genom Kristi förtjänster övervinna all karaktärssvaghet som har lett till att de formats av livets varje skiftande omständighet.” Faith and Works, 85.

The progressive development of the understanding of the Revelation of Jesus Christ began to be published at the end of July, 2023. The process of understanding the truths that began to be published at that time, began shortly after July 18, 2020.

Den fortskridande utvecklingen av förståelsen av Jesu Kristi uppenbarelse började offentliggöras i slutet av juli 2023. Processen att förstå de sanningar som då började offentliggöras, började kort efter den 18 juli 2020.

The truth that is identified in the message of the unsealing of the seventh seal is addressing the waymark of the Midnight Cry. The Midnight Cry in the Millerite history was a progressive development of truth, and that fact can be demonstrated by a historical review of the work of Samuel Snow. Jesus illustrates the movement of the third angel with the movement of the first angel, for he always illustrates the end with the beginning.

Den sanning som identifieras i budskapet om öppnandet av det sjunde inseglet behandlar waymarken Midnattsropet. Midnattsropet i den milleritiska historien var en fortskridande utveckling av sanningen, och detta faktum kan påvisas genom en historisk genomgång av Samuel Snows arbete. Jesus illustrerar den tredje ängelns rörelse med den första ängelns rörelse, ty han illustrerar alltid slutet med början.

The truths that come together to form the Midnight Cry message are an understanding of who God is, and how His character is represented in his Word. Those truths include a very detailed description of the historical process that those who ultimately proclaim the Midnight Cry message will fulfill. The hidden history of the seven thunders is what identifies that historical process. The seventh seal is a part of that detailed historical process, but its revelation is directed at the period of time that begins when the Midnight Cry message is finalized, thus marking when the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The progressive removal of the seventh seal begins when the message of the Midnight Cry is fully developed, as illustrated by the Exeter camp meeting in the summer of 1844. These articles represent your personal invitation to come to the Exeter camp meeting.

De sanningar som tillsammans bildar Midnattsropsbudskapet är en förståelse av vem Gud är och hur hans karaktär framställs i hans Ord. Dessa sanningar innefattar en mycket detaljerad beskrivning av den historiska process som de som slutligen förkunnar Midnattsropsbudskapet kommer att fullborda. De sju tordönens dolda historia är det som identifierar den historiska processen. Det sjunde inseglet är en del av denna detaljerade historiska process, men dess uppenbarelse är riktad mot den tidsperiod som börjar när Midnattsropsbudskapet fullbordas och markerar därmed när de etthundrafyrtiofyra tusens besegling är fullbordad. Det sjunde inseglets gradvisa öppnande börjar när Midnattsropsbudskapet är fullt utvecklat, såsom illustrerades vid lägermötet i Exeter sommaren 1844. Dessa artiklar utgör din personliga inbjudan att komma till lägermötet i Exeter.

When the seventh seal is opened, fire from the altar is cast unto the earth, and there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” A “voice” represents a trumpet.

När det sjunde sigillet öppnas, kastas eld från altaret ned på jorden, och där hörs ”röster, dunder, blixtar och en jordbävning”. En ”röst” betecknar en basun.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Ropa med full kraft, skona inte, höj din röst likt en basun och förkunna för mitt folk deras överträdelse, och för Jakobs hus deras synder. Jesaja 58:1.

The voice of a trumpet identifies a message that is warning of impending judgment. When Isaiah commands God’s people to lift up their voice like a trumpet, they are to “cry” aloud. The Midnight Cry message is unsealed just before the hour of the earthquake of the Sunday law. The Midnight Cry message which is unsealed just before the soon coming Sunday law, is the message that swells into a loud cry. When Isaiah says, “Cry aloud,” he is referencing a combination of the loud cry of the third angel, which is the second voice that joins the Midnight Cry message. The loud Midnight Cry message is a warning of the seventh trumpet, which is the third woe. God’s people must understand that when that trumpet message is blown, they are in the final moments of their probationary time. Therefore Isaiah’s command is a warning to prepare for the close of probation, a warning that the trumpet judgment of the third woe of Islam is about to strike the United States for rejecting God’s Sabbath. At the Sunday law, the Midnight Cry, which is the first of the two “voices” in Revelation chapter eighteen, swells to a loud cry. As God’s other children that are still in Babylon are called out.

En trumpetstöt betecknar ett budskap som varnar för en förestående dom. När Jesaja befaller Guds folk att höja sin röst som en trumpet, skall de ropa högt. Midnattsropets budskap förseglas upp just före timmen för söndagslagens jordbävning. Midnattsropets budskap, som förseglas upp strax före den snart kommande söndagslagen, är det budskap som sväller till ett högt rop. När Jesaja säger: ”Ropa högt”, hänvisar han till en förening med den tredje ängelns höga rop, vilket är den andra rösten som förenar sig med Midnattsropets budskap. Det högljudda Midnattsropets budskap är en varning om den sjunde trumpeten, som är det tredje ve. Guds folk måste förstå att när detta trumpetbudskap ljuder, befinner de sig i de sista ögonblicken av sin prövotid. Därför är Jesajas befallning en varning att bereda sig för prövotidens avslutning, en varning om att den tredje veets trumpetdom genom islam står i begrepp att drabba Förenta staterna för att de har förkastat Guds sabbat. Vid söndagslagen sväller Midnattsropet, som är den första av de två ”rösterna” i Uppenbarelsebokens artonde kapitel, till ett högt rop, medan Guds andra barn, som fortfarande är i Babylon, kallas ut.

> “The truth for this time, the third angel’s message, is to be proclaimed with a loud voice, meaning with increasing power, as we approach the great final test.” The 1888 Materials, 710.

> ”Sanningen för denna tid, den tredje ängelns budskap, skall förkunnas med hög röst, det vill säga med tilltagande kraft, när vi närmar oss det stora slutliga provet.” The 1888 Materials, 710.

The “increasing power” of the “loud cry” of the third angel was typified at Sinai when the Ten Commandments were proclaimed by Jehovah himself. The trumpet in that history increased in power as the mountain quaked and turned to smoke. The fear was so great, that even Moses greatly quaked. The people then raised their “voices” in fear, asking that God’s “voice” would cease to sound.

Det tredje ängelns ”höga rops” ”tilltagande kraft” förebildades vid Sinai, när de tio budorden förkunnades av Jehova själv. Basunen i denna händelse tilltog i kraft, medan berget skakade och höljdes i rök. Fruktan var så stor att till och med Mose bävade häftigt. Då höjde folket sina ”röster” i fruktan och bad att Guds ”röst” skulle upphöra att ljuda.

> And the sound of a trumpet, and the voice of words; which voice they that heard entreated that the word should not be spoken to them any more: (For they could not endure that which was commanded, And if so much as a beast touch the mountain, it shall be stoned, or thrust through with a dart: And so terrible was the sight, that Moses said, I exceedingly fear and quake:). Hebrews 12:19–21.

> Och ljudet av en basun och rösten av ord, vilken röst de som hörde bad att ordet inte skulle talas till dem mer; (Ty de kunde inte uthärda det som blev befallt: Om ens ett djur vidrör berget, skall det stenas eller genomborras med ett spjut. Och så förfärlig var synen att Mose sade: Jag är ytterst förskräckt och skälver.) Hebréerbrevet 12:19–21.

The “voice” “they” had “heard” represents the “voice” of the warning message of the third angel. In fearful anguish they responded with their own “voices.” The voices at the Sunday law are also represented by the foolish virgins who are asking for oil, and the voices of the wise virgins tell them to go and buy for themselves. At the close of human probation, the “voices” of those that recognize they are lost, as do the foolish Adventist virgins at the Sunday law, cry out for the rocks and mountains to fall upon them. The Sunday law is typified by the giving of the law at Mount Sinai.

Den ”röst” som ”de” hade ”hört” representerar ”rösten” i den varningsbudskap som den tredje ängeln förkunnar. I fruktansvärd ångest svarade de med sina egna ”röster”. Rösterna vid söndagslagen representeras också av de oförståndiga jungfrurna som ber om olja, och de förståndiga jungfrurnas röster säger åt dem att gå och köpa åt sig själva. Vid den mänskliga prövotidens slut ropar ”rösterna” från dem som inser att de är förlorade, liksom de oförståndiga adventistjungfrurna vid söndagslagen, att klipporna och bergen skall falla över dem. Söndagslagen förebildas av lagens givande vid Sinai berg.

> “At the wonderful manifestations of divine power upon that solemn occasion,—the mysterious trumpet tones waxing louder and more terrible, the peals of thunder reverberating from every mountain side, the lightning’s flash illuminating the stern and solemn heights, and on Sinai’s summit, amid cloud, and tempest, and thick darkness, the glory of God as a devouring fire,—at these tokens of Jehovah’s presence, the hearts of Israel failed with fear, and the whole congregation ‘stood afar off.’ Even Moses exclaimed, ‘I exceedingly fear and quake.’ Then above the warring elements was heard the voice of Jehovah, speaking the ten precepts of his law.

> ”Vid de underbara uppenbarelserna av gudomlig makt vid detta högtidliga tillfälle — de gåtfulla trumpettonerna som blev allt starkare och mer fruktansvärda, åskans dån som genljöd från varje bergssida, blixtens flamma som upplyste de stränga och allvarliga höjderna, och på Sinais topp, mitt i moln, storm och tjockt mörker, Guds härlighet såsom en förtärande eld — vid dessa tecken på Jehovas närvaro svek Israels hjärtan dem av fruktan, och hela menigheten ”stod långt borta”. Till och med Mose utropade: ”Jag är förskräckt och bävar.” Sedan hördes, ovan de kämpande elementen, Jehovas röst, när han uttalade sin lags tio bud.

> “As God’s great mirror revealed to the people of Israel their true condition, their souls were overwhelmed with terror. The awful power of God’s utterances seemed more than their quaking frames could bear. They entreated Moses, ‘Speak thou with us, and we will hear; but let not God speak with us, lest we die.’ As God’s great rule of right was presented before them, they realized, as never before, the offensive character of sin, and their own guilt, in the sight of a pure and holy God.” Signs of the Times, March 3, 1881.

> ”När Guds stora spegel uppenbarade för Israels folk deras sanna tillstånd, överväldigades deras själar av skräck. Den förfärliga kraften i Guds ord tycktes vara mer än deras darrande kroppar kunde bära. De bönföll Mose: ’Tala du med oss, så vill vi höra; men låt inte Gud tala med oss, så att vi inte dör.’ När Guds stora rättesnöre för det rätta ställdes fram för dem, insåg de, som aldrig förr, syndens anstötliga natur och sin egen skuld inför en ren och helig Gud.” Signs of the Times, 3 mars 1881.

When the fire from the altar is cast unto the earth, there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” “Thundering and lightning” are symbols of God’s judgments. At the Sunday law, the United States will have fully filled its “cup of iniquity,” and “national apostasy, will be followed by national ruin.” The “cup of iniquity” becomes full in the fourth generation, for both horns of the earth beast progress through four generations of escalating rebellion. The Sunday law marks where God’s judgments, represented by “thunderings and lightnings” are delivered, and they are delivered unto the fourth generation.

När elden från altaret kastas ned på jorden, blir det ”röster och tordön och blixtar och en jordbävning”. ”Tordön och blixtar” är symboler för Guds domar. Vid söndagslagen kommer Förenta staterna helt att ha fyllt sin ”missgärningsbägare”, och ”nationellt avfall kommer att följas av nationell undergång”. ”Missgärningsbägaren” blir full i fjärde släktledet, ty båda hornen på vilddjuret från jorden fortskrider genom fyra släktled av tilltagande uppror. Söndagslagen utmärker den punkt då Guds domar, framställda genom ”tordön och blixtar”, verkställs, och de verkställs över det fjärde släktledet.

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> ”Om amoréerna sade Herren: ’I fjärde ledet skola de återvända hit; ty amoréernas missgärning har ännu icke nått sitt fulla mått.’ Fastän detta folk var framträdande genom sitt avguderi och sin fördärvade vandel, hade det ännu inte fyllt sin missgärnings bägare, och Gud ville inte ge befallning om dess fullständiga förintelse. Folket skulle få se den gudomliga makten uppenbarad på ett särskilt tydligt sätt, så att de skulle lämnas utan ursäkt. Den medlidsamme Skaparen var villig att fördraga deras missgärning intill det fjärde ledet. Om då ingen förändring till det bättre kunde ses, skulle Hans domar drabba dem.

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.” Testimonies, volume 5, 208.

> ”Med osviklig noggrannhet håller den Oändlige fortfarande räkning med alla nationer. Så länge hans barmhärtighet erbjuds tillsammans med kallelser till omvändelse, förblir denna räkenskap öppen; men när siffrorna når ett visst belopp som Gud har fastställt, börjar hans vredes tjänst. Räkenskapen avslutas. Den gudomliga långmodigheten upphör. Det finns inte längre någon förbön om barmhärtighet för deras räkning.” Testimonies, volym 5, 208.

Sister White identifies the judgments that begin at the Sunday law as “God’s destructive judgments.” She teaches that it is too late for the foolish Laodicean Adventists, who had an opportunity to prepare for the crisis at midnight, but had refused to do so. That time of destructive judgments for the foolish virgins, is “a time of mercy” for those who had not yet heard the truth.

Syster White identifierar de domar som börjar vid söndagslagen som ”Guds förödande domar”. Hon lär att det är för sent för de dåraktiga laodiceiska adventisterna, som hade en möjlighet att förbereda sig för krisen vid midnatt, men som hade vägrat att göra det. Den tiden av förödande domar för de dåraktiga jungfrurna är ”en nådens tid” för dem som ännu inte hade hört sanningen.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.” Testimonies, volume 9, 97.

> ”O, att folket måtte känna tiden för sin besökelse! Det finns många som ännu inte har hört den prövande sanningen för denna tid. Det finns många med vilka Guds Ande kämpar. Tiden för Guds förödande domar är nådens tid för dem som inte har haft någon möjlighet att lära känna vad sanning är. Herren skall med ömhet se på dem. Hans barmhärtiga hjärta blir rört; hans hand är ännu utsträckt till frälsning, medan dörren är stängd för dem som inte ville gå in.” Testimonies, band 9, s. 97.

When the seventh seal is opened there are “voices, and thunderings, and lightnings, and an earthquake.” The “hour” when the “earthquake” of Revelation eleven was first fulfilled was the French Revolution, and the perfect fulfillment of that “hour” is the “quake” of the “earth” beast, at the soon-coming Sunday law. It is in that “hour,” that the seventh seal is fully opened. The cross typifies the Sunday law, and there was a great earthquake at the cross.

När det sjunde sigillet öppnas hörs ”röster, och tordön, och blixtar, och en jordbävning”. Den ”timme” då ”jordbävningen” i Uppenbarelseboken elva först uppfylldes var den franska revolutionen, och den fullkomliga uppfyllelsen av den ”timmen” är ”skalvet” från ”jordens” vilddjur, vid den snart kommande söndagslagen. Det är i den ”timmen” som det sjunde sigillet helt öppnas. Korset är en förebild på söndagslagen, och vid korset inträffade en stor jordbävning.

> Jesus, when he had cried again with a loud voice, yielded up the ghost. And, behold, the veil of the temple was rent in twain from the top to the bottom; and the earth did quake, and the rocks rent. Matthew 25:51.

> Jesus ropade åter med hög röst och gav upp andan. Och se, förlåten i templet rämnade i två stycken, uppifrån och ända ner; och jorden skalv, och klipporna rämnade. Matteus 25:51.

At the cross, a satanic kingdom was overthrown, as it will be at the Sunday law.

På korset störtades ett sataniskt rike, liksom det kommer att göra vid söndagslagen.

> “Christ did not yield up His life till He had accomplished the work which He came to do, and with His parting breath He exclaimed, ‘It is finished.’ John 19:30. The battle had been won. His right hand and His holy arm had gotten Him the victory. As a Conqueror He planted His banner on the eternal heights. Was there not joy among the angels? All heaven triumphed in the Saviour’s victory. Satan was defeated, and knew that his kingdom was lost.” The Desire of Ages, 758.

> ”Kristus gav inte upp sitt liv förrän Han hade fullbordat det verk som Han hade kommit för att utföra, och med sitt sista andetag utropade Han: ’Det är fullbordat.’ Joh. 19:30. Striden hade vunnits. Hans högra hand och Hans heliga arm hade berett Honom seger. Som en Segrare reste Han sitt baner på de eviga höjderna. Fanns det inte glädje bland änglarna? Hela himlen triumferade i Frälsarens seger. Satan var besegrad och visste att hans rike var förlorat.” Messias, s. 758.

The earthquake of the cross is a representation of “truth,” which is Alpha and Omega. “Truth” is the beginning, the middle and the ending; it is the Hebrew word that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet. There was an earthquake when Christ died and then another earthquake at His resurrection. At the cross there was a first earthquake, then the grave and then the earthquake at His resurrection. At both earthquakes graves were opened.

Jordbävningen vid korset är en framställning av ”sanningen”, som är Alfa och Omega. ”Sanningen” är början, mitten och slutet; det är det hebreiska ord som skapades genom att sammanföra den första, den trettonde och den sista bokstaven i det hebreiska alfabetet. Det blev en jordbävning när Kristus dog och sedan ännu en jordbävning vid hans uppståndelse. Vid korset var det först en jordbävning, därefter graven och sedan jordbävningen vid hans uppståndelse. Vid båda jordbävningarna öppnades gravar.

> “When Jesus, as He hung upon the cross, cried out, ‘It is finished’, the rocks rent, the earth shook, and some of the graves were opened. When He arose a victor over death and the grave, while the earth was reeling and the glory of heaven shone around the sacred spot, many of the righteous dead, obedient to His call, came forth as witnesses that He had risen. Those favored, risen saints came forth glorified. They were chosen and holy ones of every age, from creation down even to the days of Christ. Thus while the Jewish leaders were seeking to conceal the fact of Christ’s resurrection, God chose to bring up a company from their graves to testify that Jesus had risen, and to declare His glory.” Early Writings, 184.

> ”När Jesus, medan han hängde på korset, ropade: ’Det är fullbordat’, rämnade klipporna, jorden skakade och några av gravarna öppnades. När han uppstod som segrare över döden och graven, medan jorden bävade och himlens härlighet lyste omkring den heliga platsen, kom många av de rättfärdiga döda, lydiga för hans kallelse, fram som vittnen om att han hade uppstått. Dessa gynnade, uppståndna heliga trädde fram förhärligade. De var utvalda och heliga från varje tidsålder, från skapelsen ända fram till Kristi dagar. Så medan de judiska ledarna sökte dölja det faktum att Kristus hade uppstått, valde Gud att låta en skara stiga upp ur sina gravar för att vittna om att Jesus hade uppstått och för att förkunna hans härlighet.” Early Writings, 184.

At the first earthquake graves were opened, and at the last earthquake the grave of Christ was opened. In Revelation eleven, the two witnesses come out of their graves in the same hour as the earthquake. The earthquake is the Sunday law, which is typified by the cross. There is to be therefore two resurrections in the hour of the Sunday law. The first represents the birth of the one hundred and forty-four thousand that occurs before the woman travails, the second takes place in her travail. The woman of Revelation twelve first births the man child that is to rule the nations with a rod of iron, without any labor pains. Then at the Sunday law, her travails begin and she brings forth the second child. First, she births Elijah, and last she births Moses. The Sunday law is the hour of the resurrection of the twins of Revelation seven.

Vid den första jordbävningen öppnades gravar, och vid den sista jordbävningen öppnades Kristi grav. I Uppenbarelseboken elva kommer de två vittnena ut ur sina gravar i samma stund som jordbävningen. Jordbävningen är söndagslagen, vilken förebildas av korset. Det skall därför ske två uppståndelser i söndagslagens stund. Den första representerar födelsen av de etthundrafyrtiofyra tusen, som äger rum innan kvinnan är i födslovåndor; den andra äger rum i hennes födslovåndor. Kvinnan i Uppenbarelseboken tolv föder först gossebarnet, som skall styra nationerna med en järnstav, utan några födslovåndor. Sedan, vid söndagslagen, börjar hennes födslovåndor, och hon föder det andra barnet. Först föder hon Elia, och sist föder hon Mose. Söndagslagen är stunden för uppståndelsen av tvillingarna i Uppenbarelseboken sju.

When the seventh seal is fully opened at the Sunday law, there is silence in heaven for half an hour.

När det sjunde sigillet öppnas helt vid söndagslagen, blir det tystnad i himlen under en halv timme.

> “But God suffered with His Son. Angels beheld the Saviour’s agony. They saw their Lord enclosed by legions of satanic forces, His nature weighed down with a shuddering, mysterious dread. There was silence in heaven. No harp was touched. Could mortals have viewed the amazement of the angelic host as in silent grief they watched the Father separating His beams of light, love, and glory from His beloved Son, they would better understand how offensive in His sight is sin.” The Desire of Ages, 693.

> ”Men Gud led med sin Son. Änglarna bevittnade Frälsarens dödskamp. De såg sin Herre omringad av legioner av sataniska makter, medan hans natur tyngdes av en skälvande, hemlighetsfull fasa. Det var tystnad i himlen. Ingen harpa vidrördes. Om dödliga hade kunnat se den änglahärs häpnad, när de i tyst sorg såg Fadern skilja sina strålar av ljus, kärlek och härlighet från sin älskade Son, skulle de bättre förstå hur stötande synden är i hans ögon.” The Desire of Ages, 693.

The first half an hour of the hour of the earthquake, represents the first birth or resurrection of the two witnesses. In that half an hour, the two witnesses are sealed. They must be sealed in advance of the Sunday law, for they are the ensign that calls the other child, out of the grave during the remaining half an hour. The second child can only be brought to life by seeing men and women with the seal of God during the travails of the Sunday law crisis.

Den första halvtimmen av jordbävningens timme representerar de två vittnenas första födelse eller uppståndelse. Under denna halvtimme blir de två vittnena beseglade. De måste beseglas före söndagslagen, ty de är det baner som kallar det andra barnet ut ur graven under den återstående halvtimmen. Det andra barnet kan endast väckas till liv genom att se män och kvinnor med Guds sigill under söndagslagskrisens födslovåndor.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> ”Den Helige Andes verk är att överbevisa världen om synd, om rättfärdighet och om dom. Världen kan endast varnas genom att se dem som tror sanningen helgade genom sanningen, handlande efter höga och heliga principer och på ett högt och upphöjt sätt visa skiljelinjen mellan dem som håller Guds bud och dem som trampar dem under sina fötter. Andens helgelse utmärker skillnaden mellan dem som har Guds sigill och dem som håller en falsk vilodag. När prövningen kommer, skall det tydligt visas vad vilddjurets märke är. Det är firandet av söndagen. De som, efter att ha hört sanningen, fortsätter att betrakta denna dag som helig, bär syndens människas kännetecken, han som tänkte förändra tider och lagar.” Bible Training School, 1 december 1903.

The first born of the woman are the one hundred and forty-four thousand that are identified as the first fruits in the book of Revelation. They represent the sign which the other flock must recognize in the crisis and conflict of the Sunday law battle. That sign is the Sabbath, that the one hundred and forty-four thousand uphold in the time when it is unlawful to do so. Sister White calls their ensign the “blood-stained banner of Prince Emmanuel.”

Kvinnans förstfödda är de etthundrafyrtiofyratusen som i Uppenbarelseboken identifieras som förstlingsfrukten. De representerar det tecken som den andra hjorden måste känna igen i krisen och konflikten i striden om söndagslagen. Detta tecken är sabbaten, som de etthundrafyrtiofyratusen upprätthåller under den tid då det är olagligt att göra det. Syster White kallar deras fälttecken ”Furst Emmanuels blodbestänkta baner.”

> “In vision I saw two armies in terrible conflict. One army was led by banners bearing the world’s insignia; the other was led by the blood-stained banner of Prince Emmanuel. Standard after standard was left to trail in the dust, as company after company from the Lord’s army joined the foe, and tribe after tribe from the ranks of the enemy united with the commandment-keeping people of God. An angel flying in the midst of heaven put the standard of Emmanuel into many hands, while a mighty general cried out with a loud voice: ‘Come into line. Let those who are loyal to the commandments of God and the testimony of Christ now take their position. Come out from among them, and be ye separate, and touch not the unclean, and I will receive you, and will be a Father unto you, and ye shall be My sons and daughters. Let all who will, come up to the help of the Lord, to the help of the Lord against the mighty.’” Testimonies, volume 8, 41.

> "I en syn såg jag två härar i en fruktansvärd strid. Den ena hären leddes av fanor som bar världens insignier; den andra leddes av furst Emmanuels blodbestänkta banér. Det ena fälttecknet efter det andra lämnades att släpa i stoftet, allteftersom den ena skaran efter den andra från Herrens här anslöt sig till fienden, och den ena stammen efter den andra ur fiendens led förenade sig med Guds budhållande folk. En ängel som flög mitt på himlen lade Emmanuels banér i många händer, medan en mäktig härförare ropade med hög röst: 'Träd in i leden. Må de som är trogna mot Guds bud och Kristi vittnesbörd nu inta sin plats. Gå ut från dem och skilj er från dem, och rör inte vid något orent, så skall jag ta emot er och vara en Fader för er, och ni skall vara mina söner och döttrar. Må alla som vill komma upp till Herrens hjälp, till Herrens hjälp mot de mäktiga.'" Testimonies, band 8, 41.

The blood-stained banner is what God’s other flock must see in the time of the Sunday law crisis. The banner is a rising light carried by the one hundred and forty-four thousand. That banner is red in color, for it is a blood-stained banner. That banner was typified in the battle of Jericho, when Rahab received and protected the spies, and then acknowledged her submission to Joshua’s army by placing a scarlet thread out of her window. Rahab represents God’s second born children in the Sunday law crisis, who see and accept the scarlet sign, and come into obedience to Joshua’s army. The scarlet thread that was used by Rahab, was a sign for the army of Joshua not to destroy Rahab’s household.

Den blodbestänkta baneret är vad Guds andra hjord måste se i tiden för söndagslagens kris. Baneret är ett uppgående ljus som bärs av de etthundrafyrtiofyra tusen. Det baneret är rött till färgen, ty det är ett blodbestänkt baner. Detta baner förebildades i slaget vid Jeriko, när Rahab tog emot och skyddade spejarna och därefter erkände sin underkastelse under Josuas här genom att hänga ut en scharlakansröd tråd från sitt fönster. Rahab representerar Guds andrafödda barn i söndagslagens kris, vilka ser och tar emot det scharlakansröda tecknet och kommer till lydnad under Josuas här. Den scharlakansröda tråd som användes av Rahab var ett tecken för Josuas här att inte förgöra Rahabs husfolk.

Rahab represents those that are still in Babylon at the Sunday law crisis and Joshua’s army represents the first born of the one hundred and forty-four thousand. The scarlet thread is the symbol of God’s Sabbath. The scarlet thread was the command of the spies given to Rahab that she must follow if she would obtain God’s protection.

Rahab representerar dem som fortfarande befinner sig i Babylon vid söndagslagskrisen, och Josuas här representerar de förstfödda av de etthundrafyrtiofyra tusen. Den scharlakansröda tråden är symbolen för Guds sabbat. Den scharlakansröda tråden var det bud som spejarna gav Rahab, vilket hon måste följa om hon skulle få del av Guds beskydd.

> Behold, when we come into the land, thou shalt bind this line of scarlet thread in the window which thou didst let us down by: and thou shalt bring thy father, and thy mother, and thy brethren, and all thy father’s household, home unto thee. Joshua 2:8.

> Se, när vi kommer in i landet, skall du binda denna röda tråd i det fönster genom vilket du lät oss komma ned; och du skall föra din fader och din moder och dina bröder och hela din faders husfolk hem till dig. Josua 2:8.

The sign that those still in Babylon must see is represented by the scarlet thread, which is the Sabbath, but which also identifies the distinction between the two twins. The first born twin is the one hundred and forty-four thousand, for they bear the blood-stained banner of Prince Emmanuel in their hands.

Tecknet som de som ännu är i Babylon måste se framställs genom den scharlakansröda tråden, vilken är sabbaten, men som också utmärker skillnaden mellan de två tvillingarna. Den förstfödde tvillingen är de etthundrafyrtiofyra tusen, ty de bär furst Emmanuels blodbestänkta baner i sina händer.

> And he shall set up an ensign for the nations, and shall assemble the outcasts of Israel, and gather together the dispersed of Judah from the four corners of the earth. The envy also of Ephraim shall depart, and the adversaries of Judah shall be cut off: Ephraim shall not envy Judah, and Judah shall not vex Ephraim. But they shall fly upon the shoulders of the Philistines toward the west; they shall spoil them of the east together: they shall lay their hand upon Edom and Moab; and the children of Ammon shall obey them. Isaiah 11:12–14.

> Och han skall resa ett baner för folken och samla Israels fördrivna och föra samman Juda skingrade från jordens fyra hörn. Efraims avund skall också vika bort, och Juda motståndare skall utrotas: Efraim skall inte avundas Juda, och Juda skall inte förtrycka Efraim. Men de skall störta ned över filistéernas skuldror mot väster; tillsammans skall de plundra österlandets folk; de skall lägga sin hand på Edom och Moab, och Ammons barn skall lyda dem. Jesaja 11:12–14.

The first-born twin has the scarlet sign, which is the scarlet thread that marks the first born. The first born twin is Zarah, and the second born is Pharez.

Den förstfödde tvillingen bär det scharlakansröda tecknet, vilket är den scharlakansröda tråden som utmärker den förstfödde. Den förstfödde tvillingen är Zarah, och den andre födde är Pharez.

> And it came to pass in the time of her travail, that, behold, twins were in her womb. And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first. And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez. And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah. Genesis 38:27–30.

> Och det skedde vid tiden för hennes födslovåndor att se, tvillingar fanns i hennes moderliv. Och det skedde, medan hon hade födslovåndor, att den ene räckte ut sin hand; och barnmorskan tog och band ett scharlakansrött band om hans hand och sade: Denne kom ut först. Men det skedde, när han drog tillbaka sin hand, att se, då kom hans bror ut; och hon sade: Hur har du brutit dig fram? Denna bristning vare över dig. Därför fick han namnet Peres. Och därefter kom hans bror ut, han som hade det scharlakansröda bandet om sin hand; och hans namn var Sera. 1 Moseboken 38:27–30.

Zarah means a rising light, and Pharez means to break out. When the twin Pharez sees the rising light of the sign of the scarlet thread on the hand of his twin brother Zarah, he “breaks out,” or comes out of Babylon. Zarah’s recognition of the rising light of the scarlet thread identifies the submission of the last born twin to the first born twin.

Zarah betyder ett gryende ljus, och Pharez betyder att bryta fram. När tvillingen Pharez ser det gryende ljuset i tecknet av den scharlakansröda tråden på handen av sin tvillingbroder Zarah, ”bryter han fram”, eller kommer ut ur Babylon. Zarahs igenkännande av det gryende ljuset i den scharlakansröda tråden identifierar den sistfödde tvillingens underordnande under den förstfödde tvillingen.

> And they shall come from the east, and from the west, and from the north, and from the south, and shall sit down in the kingdom of God. And, behold, there are last which shall be first, and there are first which shall be last. Luke 13:29, 30.

> Och de skall komma från öster och från väster och från norr och från söder och sitta till bords i Guds rike. Och se, det finns de som är de sista, vilka skall bli de första, och det finns de som är de första, vilka skall bli de sista. Lukas 13:29, 30.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are disappointments. The period between the first disappointment and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the last disappointment.

De sju tordnens dolda historia identifierar tre vägmärken. Det första och det sista vägmärket är besvikelser. Tidsperioden mellan den första besvikelsen och Midnattsropets budskap är dröjsmålstiden. Från Midnattsropet, som är det andra vägmärket, är tidsperioden beseglingstiden. Den tidsperiod som är beseglingstiden slutar vid den sista besvikelsen.

The hidden history of the seven thunders identifies three waymarks. The first and the last waymarks are the opening of the graves at an earthquake. The period between the opening of the first grave and the message of the Midnight Cry is the tarrying time. From the Midnight Cry, which is the second waymark, the period of time is the sealing time. The period that is the sealing time ends at the opening of the last grave.

De sju tordnens fördolda historia identifierar tre vägmärken. Det första och det sista vägmärket är gravarnas öppnande vid en jordbävning. Tidsperioden mellan öppnandet av den första graven och Midnattsropets budskap är dröjsmålstiden. Från Midnattsropet, som är det andra vägmärket, är tidsperioden beseglingstiden. Den tidsperiod som är beseglingstiden slutar vid öppnandet av den sista graven.

These two witnesses of the three steps of the hidden history of the seven thunders are also testified to by Christ’s death and resurrection. The first opening of the grave was symbolized with Christ’s baptism into the watery grave, the last grave was the cross. Between the baptism of Christ and the cross, Christ proclaimed His message, that typified the Midnight Cry. He accomplished that proclamation in twelve hundred and sixty days. After the cross, in the person of His disciples, the Midnight Cry message was repeated for twelve hundred and sixty days until the death of Stephen.

Dessa två vittnen till de tre stegen i de sju tordönens dolda historia bekräftas också genom Kristi död och uppståndelse. Den första öppningen av graven symboliserades genom Kristi dop i den vattniga graven; den sista graven var korset. Mellan Kristi dop och korset förkunnade Kristus sitt budskap, vilket var en förebild för midnattsropet. Han fullbordade denna förkunnelse på ett tusen två hundra sextio dagar. Efter korset upprepades midnattsropets budskap, genom hans lärjungars personer, under ett tusen två hundra sextio dagar fram till Stefanos död.

The two witnesses of Revelation eleven were empowered to give the message of the Midnight Cry for twelve hundred and sixty days. They were then slain, and laid in the streets for twelve hundred and sixty days, until they were brought back to life, and empowered.

De två vittnena i Uppenbarelsebokens elfte kapitel fick kraft att frambära budskapet om midnattsropet under ett tusen två hundra sextio dagar. Därefter blev de dödade och låg på gatorna under ett tusen två hundra sextio dagar, till dess att de åter blev levandegjorda och fick kraft.

We will continue to investigate these truths in the next article.

Vi kommer att fortsätta att undersöka dessa sanningar i nästa artikel.

> “Unless there is genuine conversion of the soul to God; unless the vital breath of God quickens the soul to spiritual life; unless the professors of truth are actuated by heaven-born principle, they are not born of the incorruptible seed which liveth and abideth forever. Unless they trust in the righteousness of Christ as their only security; unless they copy His character, labor in His spirit, they are naked, they have not on the robe of His righteousness. The dead are often made to pass for the living; for those who are working out what they term salvation after their own ideas, have not God working in them to will and to do of His good pleasure.

> ”Om det inte sker en verklig omvändelse av själen till Gud; om inte Guds livsande ger själen liv till andligt liv; om inte sanningens bekännare drivs av en princip född av himlen, då är de inte födda av den oförgängliga säden, som lever och förblir för evigt. Om de inte förtröstar på Kristi rättfärdighet som sin enda trygghet; om de inte efterbildar Hans karaktär, arbetar i Hans ande, då är de nakna, då har de inte iklätt sig Hans rättfärdighets dräkt. De döda får ofta gälla för de levande; ty de som verkar ut det som de kallar frälsning efter sina egna föreställningar, har inte Gud verksam i sig, så att de både vill och gör efter Hans goda vilja.”

> “This class is well represented by the valley of dry bones Ezekiel saw in vision.” Review and Herald, January 17, 1893.

> ”Denna klass framställs väl genom den dal med förtorkade ben som Hesekiel såg i en syn.” Review and Herald, 17 januari 1893.

Back to Articles