Article

# Rome Establishes the Vision - Number Two

Rom upprättar synen – nummer två

Identifying Modern Rome and the Prophetic Vision in the Last Days

Att identifiera det moderna Rom och den profetiska synen i de sista dagarna

Author

Jeff Pippenger

Published

July 5, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

> And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. Daniel 11:14.

> Och i de tiderna skall många resa sig mot kungen i södern; också våldsmännen bland ditt folk skall upphöja sig för att stadfästa synen; men de skall falla. Daniel 11:14.

The correct identification of the power in the last days that is represented as Modern Rome, and therefore the power that “establishes the vision” is essential and salvational. It represents an element of the final testing process of the one hundred and forty-four thousand. The word “vision” in the verse is the same Hebrew word which Solomon chose when he identified why God’s people perish.

Den korrekta identifieringen av den makt i de sista dagarna som framställs som det moderna Rom, och därmed den makt som ”fastställer synen”, är väsentlig och har betydelse för frälsningen. Den utgör ett led i den slutliga prövningsprocessen för de etthundrafyrtiofyra tusen. Ordet ”syn” i versen är samma hebreiska ord som Salomo valde när han angav varför Guds folk går under.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Där ingen syn finns går folket under; men den som håller lagen, salig är han. Ordspråksboken 29:18.

All the prophets are speaking more directly concerning the last days than any other period of sacred history, and Solomon’s warning about the need of possessing the “vision” is a life-or-death proposition. Truth always divides and produces two classes of worshippers. In the verse, there is a class that perishes and a class that happily keeps the law. It should be noted however, that Solomon’s counsel is placed in the context of a controversy over “truth.” It is also in the context of the parable of the ten virgins, for the parable of the ten virgins is a primary illustration of the experience of God’s people in the last days.

Alla profeterna talar mer direkt om de sista dagarna än om någon annan period i den heliga historien, och Salomos varning om nödvändigheten av att äga ”synen” är en fråga om liv eller död. Sanningen skiljer alltid och frambringar två klasser av tillbedjare. I versen finns en klass som går under och en klass som lyckligt håller lagen. Det bör dock observeras att Salomos råd är placerat i sammanhanget av en strid om ”sanningen”. Det står också i sammanhanget av liknelsen om de tio jungfrurna, ty liknelsen om de tio jungfrurna är en grundläggande illustration av Guds folks erfarenhet i de sista dagarna.

> A fool uttereth all his mind: but a wise man keepeth it in till afterwards. If a ruler hearken to lies, all his servants are wicked. The poor and the deceitful man meet together: the Lord lighteneth both their eyes. The king that faithfully judgeth the poor, his throne shall be established forever. The rod and reproof give wisdom: but a child left to himself bringeth his mother to shame. When the wicked are multiplied, transgression increaseth: but the righteous shall see their fall. Correct thy son, and he shall give thee rest; yea, he shall give delight unto thy soul. Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:11–18.

> Dåren uttalar allt som är i hans sinne, men den vise håller det tillbaka till dess senare. Om en härskare lyssnar till lögner, blir alla hans tjänare ogudaktiga. Den fattige och den falske mötas; Herren giver ljus åt deras bådas ögon. Den konung som troget skipar rätt åt de fattiga, hans tron skall bestå för evigt. Riset och tillrättavisningen giver vishet, men ett barn som lämnas åt sig självt drager skam över sin moder. När de ogudaktiga förökas, tilltager överträdelsen; men de rättfärdiga skola få se deras fall. Tukta din son, så skall han giva dig ro; ja, han skall skänka din själ glädje. Där ingen profetisk syn är, blir folket tygellöst; men salig är den som håller lagen. Ordspråksboken 29:11–18.

It is not my intent to point a finger at those that may hold to a different understanding of Modern Rome than I do. My intent is to illustrate that Solomon is addressing two classes of worshippers, which he identifies as a “wise man” and a “fool.” The “fool” is also identified as the “wicked.” The wise and foolish virgins of the parable are also identified in the prophetic line of Daniel chapter twelve as the wise and the wicked.

Det är inte min avsikt att peka finger åt dem som kan hålla fast vid en annan förståelse av det moderna Rom än den jag har. Min avsikt är att visa att Salomo vänder sig till två grupper av tillbedjare, vilka han betecknar som en ”vis man” och en ”dåre”. ”Dåren” identifieras också som den ”ogudaktige”. De visa och de oförståndiga jungfrurna i liknelsen identifieras också i den profetiska linjen i Daniel kapitel tolv som de visa och de ogudaktiga.

> Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:10.

> Många skall bli renade och gjorda vita och prövade; men de ogudaktiga skall handla ogudaktigt, och ingen av de ogudaktiga skall förstå; men de visa skall förstå. Daniel 12:10.

Solomon and Daniel agree with one another, for all the prophetic testimony aligns in the last days. The wise understand the “increase of knowledge.”

Salomo och Daniel är ense med varandra, ty allt det profetiska vittnesbördet samstämmer i de sista dagarna. De visa förstår ”kunskapens tillväxt”.

> And they that be wise shall shine as the brightness of the firmament; and they that turn many to righteousness as the stars for ever and ever. But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end: many shall run to and fro, and knowledge shall be increased. Daniel 12:3, 4.

> Och de som äro visa skola lysa såsom himlavalvets glans; och de som föra många till rättfärdighet såsom stjärnorna för evigt och alltid. Men du, Daniel, göm dessa ord och försegla boken intill ändens tid: många skola springa hit och dit, och kunskapen skall varda stor. Daniel 12:3, 4.

Verse ten identifies the three-step testing process that sifts the virgins, who are called to be among the one hundred and forty-four thousand. In both cases the sifting and testing process is based upon whether the virgins understand the increase of knowledge (the vision) that was unsealed at the time of the end in 1989.

Vers tio identifierar den trestegsprocess av prövning som skiljer ut jungfrurna, vilka är kallade att vara bland de etthundrafyrtiofyra tusen. I båda fallen grundar sig sållnings- och prövningsprocessen på huruvida jungfrurna förstår den ökade kunskapen (synen) som öppnades vid ändens tid år 1989.

“The time of the end” in the last days was 1989, when verses forty through forty-five of Daniel eleven were unsealed. It was then established that the subject of the verses was the final rise and fall of the king of the north. It was then established that the king of the north in the verses is the papal power of the last days. Inspiration never uses the expression “Modern Rome.” The expression was invented by me, to represent the papal power of the last days, for prophetically “modern” represents the last days. Ellen White never used the expression “Modern Rome.”

”Ändens tid” i de sista dagarna var år 1989, då verserna fyrtio till fyrtiofem i Daniel elva blev öppnade. Det fastställdes då att versernas ämne var den slutliga uppgången och fallet för kungen i norr. Det fastställdes då att kungen i norr i verserna är den påvliga makten i de sista dagarna. Inspirationen använder aldrig uttrycket ”Det moderna Rom”. Uttrycket myntades av mig för att beteckna den påvliga makten i de sista dagarna, ty profetiskt sett representerar ”modern” de sista dagarna. Ellen White använde aldrig uttrycket ”Det moderna Rom”.

There are incorrect views of who the king of the north represents in the last six verses of Daniel eleven, but there is only one correct understanding. The understanding that the king of the north in the verses is the papal power was derived from many prophetic witnesses. Verse forty begins by identifying the papacy receiving a deadly wound in 1798, then verses forty-one through forty-three identify the dynamics involved with the healing of the deadly wound. Verse forty-four describes the message that enrages the papacy and leads into verse forty-five when the papal power comes to its final and complete end. The vision that was unsealed in 1989, is the vision of the final rise and fall of the papal power in the last days. That vision is the increase of knowledge that produces and manifests two classes of worshippers, based upon their acceptance or rejection of the knowledge located in those verses.

Det finns felaktiga uppfattningar om vem nordens kung representerar i de sista sex verserna av Daniel elva, men det finns endast en riktig förståelse. Uppfattningen att nordens kung i dessa verser är påvemakten har härletts från många profetiska vittnen. Vers fyrtio inleder med att identifiera påvedömet som mottagare av ett dödligt sår år 1798, och därefter identifierar verserna fyrtioett till fyrtiotre de skeenden som är involverade i läkandet av det dödliga såret. Vers fyrtiofyra beskriver det budskap som väcker påvemaktens vrede och leder fram till vers fyrtiofem, då påvemakten kommer till sitt slutliga och fullständiga slut. Den syn som upplåstes år 1989 är synen om påvemaktens slutliga uppgång och fall i den yttersta tiden. Den synen är den ökade kunskap som frambringar och uppenbarar två klasser av tillbedjare, grundade på deras mottagande eller förkastande av den kunskap som finns i dessa verser.

According to the very same chapter where the increase of knowledge was unsealed in 1989, the “robbers of thy people,” who “exalt themselves” and ultimately “fall” are the symbol that establishes the “vision.” In the final sifting, the first testing question is who is represented as the “robbers of thy people,” for they are the prophetic symbol that establishes the “vision.” Are the robbers the papal power or are they the United States?

Enligt samma kapitel där kunskapens tillväxt blev upplåst år 1989 är ”ditt folks rövare”, som ”upphöjer sig själva” och slutligen ”faller”, den symbol som stadfäster ”synen”. I den slutliga sållningen är den första prövande frågan vilka som framställs som ”ditt folks rövare”, ty de är den profetiska symbol som stadfäster ”synen”. Är rövarna den påvliga makten eller är de Förenta staterna?

The books of Daniel and Revelation are the same book, representing two witnesses of the same line of prophecy. Daniel is the beginning and Revelation is the ending, and together they represent two witnesses of the truth that is unsealed at the time of the end in 1989.

Daniels bok och Uppenbarelseboken är samma bok och utgör två vittnen om samma profetiska linje. Daniel är början och Uppenbarelseboken är slutet, och tillsammans utgör de två vittnen om den sanning som förseglas upp vid ändens tid år 1989.

Daniel describes the purification process that was produced when the Lion of the tribe of Judah unsealed verses forty to forty-five in 1989. At that time a testing process began to determine and manifest who would be the “priests” that make up the covenant people who are the one hundred and forty-four thousand in the last days. Hosea contributes that those who reject the increase of knowledge of the last days will not become one of the priests who make up the one hundred and forty-four thousand.

Daniel beskriver den reningsprocess som frambringades när Lejonet av Juda stam öppnade verserna fyrtio till fyrtiofem år 1989. Vid den tiden började en prövningsprocess för att avgöra och uppenbara vilka som skulle vara de ”präster” som utgör förbundsfolket, vilka är de etthundrafyrtiofyra tusen i de sista dagarna. Hosea tillägger att de som förkastar de sista dagarnas ökade kunskap inte kommer att bli någon av de präster som utgör de etthundrafyrtiofyra tusen.

> My people are destroyed for lack of knowledge: because thou hast rejected knowledge, I will also reject thee, that thou shalt be no priest to me: seeing thou hast forgotten the law of thy God, I will also forget thy children. Hosea 4:6.

> Mitt folk går under av brist på kunskap. Eftersom du har förkastat kunskap, skall också jag förkasta dig, så att du inte längre får vara präst åt mig. Då du har glömt din Guds lag, skall också jag glömma dina barn. Hosea 4:6.

The book of Revelation identifies that the knowledge that is unsealed and rejected by one class accomplishes their rejection just before probation closes.

Uppenbarelseboken visar att den kunskap som förseglas upp och förkastas av en viss grupp fullbordar deras förkastelse strax innan nådatiden avslutas.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Och han sade till mig: Försegla inte profetians ord i denna bok, ty tiden är nära. Den som gör orätt må alltjämt göra orätt; och den som är oren må alltjämt vara oren; och den som är rättfärdig må alltjämt öva rättfärdighet; och den som är helig må alltjämt helgas. Uppenbarelseboken 22:10, 11.

The Millerite history illustrates the history of the one hundred and forty-four thousand, and together the Millerites and the one hundred and forty-four thousand represent the beginning and ending of the message and work of the three angels of Revelation chapter fourteen. The parallel histories identify the events connected with the close of probation. The work of both histories has been typified by Elijah and John the Baptist.

Milleriternas historia åskådliggör de etthundrafyrtiofyratusens historia, och tillsammans representerar Milleriterna och de etthundrafyrtiofyratusen början och avslutningen av de tre änglarnas budskap och verk i Uppenbarelseboken kapitel fjorton. De parallella historierna identifierar de händelser som är förbundna med nådatidens slut. Båda historiers verk har förebildats genom Elia och Johannes Döparen.

> “With trembling, William Miller began to unfold to the people the mysteries of the kingdom of God, carrying his hearers down through the prophecies to the second advent of Christ. With every effort he gained strength. As John the Baptist heralded the first advent of Jesus and prepared the way for His coming, so William Miller and those who joined with him proclaimed the second advent of the Son of God.” Early Writings, 229, 230.

> ”Med bävan började William Miller att inför folket utveckla Guds rikes hemligheter och förde sina åhörare genom profetiorna fram till Kristi andra ankomst. Med varje ansträngning vann han kraft. Såsom Johannes Döparen förkunnade Jesu första ankomst och beredde vägen för hans ankomst, så förkunnade William Miller och de som förenade sig med honom Guds Sons andra ankomst.” Early Writings, 229, 230.

The Millerite message identified the “events” connected with the close of probation, as represented by both Elijah and John the Baptist.

Milleritbudskapet identifierade de ”händelser” som är förbundna med nådatidens avslutning, såsom de framställs genom både Elia och Johannes Döparen.

> “It was needful that men should be awakened to their danger; that they should be roused to prepare for the solemn events connected with the close of probation.” The Great Controversy, 310.

> ”Det var nödvändigt att människorna väcktes upp för den fara de befann sig i; att de manades att förbereda sig för de högtidliga händelser som är förbundna med nådatidens avslutning.” The Great Controversy, 310.

In 1989, with the collapse of the Soviet Union the portion of the book of Daniel that related to the last days was unsealed and a testing process began. The test was based upon the ability or inability of God’s people to understand or reject the increase of knowledge that is represented in the last six verses of Daniel chapter eleven; verses that lead to the first verse of chapter twelve, which identifies the “close of probation.” The message of the “events connected with the close of probation” was then unsealed, and the work of those who were the candidates to be the “priests” of the one hundred and forty-four thousand began. Their work was to “understand” and proclaim the message represented in the passage. The message and the work of the one hundred and forty-four thousand, was to present the unsealed message in order to rouse men “to prepare for the solemn events connected with the close of probation.”

År 1989, i samband med Sovjetunionens sammanbrott, avseglades den del av Daniels bok som avsåg de sista dagarna, och en prövningsprocess började. Prövningen grundade sig på Guds folks förmåga eller oförmåga att förstå eller förkasta den ökade kunskap som framställs i de sista sex verserna i Daniel kapitel elva; verser som leder fram till den första versen i kapitel tolv, vilken identifierar ”nådatidens slut”. Budskapet om de ”händelser som är förbundna med nådatidens slut” avseglades då, och arbetet för dem som var kandidater att bli de etthundrafyrtiofyra tusendes ”präster” började. Deras uppgift var att ”förstå” och förkunna det budskap som framställs i avsnittet. Budskapet och arbetet för de etthundrafyrtiofyra tusen var att framlägga det avseglade budskapet för att väcka människor ”att bereda sig för de allvarliga händelser som är förbundna med nådatidens slut”.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.” Prophets and Kings, 715, 716.

> ”I dag, i Elias’ och Johannes Döparens ande och kraft, kallar budbärare som Gud har utsett en domsbunden världs uppmärksamhet till de högtidliga händelser som snart skall äga rum i samband med nådatidens sista timmar och Kristus Jesu uppenbarelse som konungarnas Konung och herrarnas Herre. Snart skall varje människa dömas för de gärningar som har gjorts i kroppen. Guds doms stund har kommit, och på medlemmarna i Hans församling på jorden vilar det högtidliga ansvaret att varna dem som så att säga står på själva brädden av evig undergång. För varje människa i den vida världen som vill ge akt måste de principer som står på spel i den stora strid som utkämpas göras tydliga, principer av vilka hela mänsklighetens öden hänger.” Prophets and Kings, 715, 716.

The history of John the Baptist and Christ, as well as the history of the Millerites illustrates the message and work of the one hundred and forty-four thousand. Both John and Christ understood their message as representing the close of probation.

Historien om Johannes Döparen och Kristus, liksom Milleriternas historia, illustrerar budskapet och verket hos de etthundrafyrtiofyra tusen. Både Johannes och Kristus förstod sitt budskap som representerande prövotidens slut.

> But when he saw many of the Pharisees and Sadducees come to his baptism, he said unto them, O generation of vipers, who hath warned you to flee from the wrath to come? Matthew 3:7.

> Men när han såg många av fariséerna och sadducéerna komma till hans dop, sade han till dem: Huggormsyngel, vem har varnat er att fly från den kommande vreden? Matteus 3:7.

Christ presented the destruction of Jerusalem, the same destruction which John had warned the quibbling Jews about, as approaching. Jesus employed the destruction as a symbol of the “wrath” that begins when He, as Michael, stands up in Daniel chapter twelve, verse one.

Kristus framställde Jerusalems förstörelse, samma förstörelse som Johannes hade varnat de trätlystna judarna för, såsom annalkande. Jesus använde förstörelsen som en symbol för den ”vrede” som börjar när han, såsom Mikael, träder fram i Daniels tolfte kapitel, första versen.

> “Christ saw in Jerusalem a symbol of the world hardened in unbelief and rebellion, and hastening on to meet the retributive judgments of God. The woes of a fallen race, pressing upon His soul, forced from His lips that exceeding bitter cry. He saw the record of sin traced in human misery, tears, and blood; His heart was moved with infinite pity for the afflicted and suffering ones of earth; He yearned to relieve them all. But even His hand might not turn back the tide of human woe; few would seek their only Source of help. He was willing to pour out His soul unto death, to bring salvation within their reach; but few would come to Him that they might have life.

> ”Kristus såg i Jerusalem en symbol för världen, förhärdad i otro och uppror och skyndande fram för att möta Guds vedergällande domar. Veerna över ett fallet släkte, som tyngde Hans själ, framtvang från Hans läppar det ytterst bittra ropet. Han såg syndens vittnesbörd tecknat i mänskligt elände, tårar och blod; Hans hjärta greps av oändligt medlidande med jordens betryckta och lidande; Han längtade efter att bringa dem alla lindring. Men inte ens Hans hand kunde hejda floden av mänsklig nöd; få ville söka sin enda Hjälpkälla. Han var villig att utgjuta sin själ intill döden för att föra frälsningen inom deras räckhåll; men få ville komma till Honom för att de skulle ha liv.”

> “The Majesty of heaven in tears! the Son of the infinite God troubled in spirit, bowed down with anguish! The scene filled all heaven with wonder. That scene reveals to us the exceeding sinfulness of sin; it shows how hard a task it is, even for Infinite Power, to save the guilty from the consequences of transgressing the law of God. Jesus, looking down to the last generation, saw the world involved in a deception similar to that which caused the destruction of Jerusalem. The great sin of the Jews was their rejection of Christ; the great sin of the Christian world would be their rejection of the law of God, the foundation of His government in heaven and earth. The precepts of Jehovah would be despised and set at nought. Millions in bondage to sin, slaves of Satan, doomed to suffer the second death, would refuse to listen to the words of truth in their day of visitation. Terrible blindness! strange infatuation!” The Great Controversy, 22.

> ”Himlens Majestät i tårar! den oändlige Gudens Son bedrövad i anden, nedböjd av ångest! Denna scen fyllde hela himlen med förundran. Denna scen uppenbarar för oss syndens övermåttan syndfulla natur; den visar hur svårt det är, till och med för den Oändliga Makten, att rädda de skyldiga från följderna av att överträda Guds lag. Jesus, då han blickade ned mot den sista generationen, såg världen indragen i ett bedrägeri liknande det som förorsakade Jerusalems förstörelse. Judarnas stora synd var deras förkastelse av Kristus; den kristna världens stora synd skulle vara deras förkastelse av Guds lag, grundvalen för hans styre i himmel och på jord. Jehovas bud skulle föraktas och sättas ur kraft. Miljoner, fjättrade i syndens träldom, Satans slavar, dömda att lida den andra döden, skulle vägra att lyssna till sanningens ord på sin hemsökelses dag. Fruktansvärd blindhet! besynnerlig förvillelse!” The Great Controversy, 22.

The warning message proclaimed by John the Baptist and also by Christ was the same warning message, just as the warning message of the Millerites was the same message identifying the events connected with the close of probation as the one hundred and forty-four thousand will proclaim. Three witnesses; John the Baptist, Christ and the Millerites testifying that the work and message of the one hundred and forty-four thousand is a life-or-death testing process accomplished by the increase of knowledge that was unsealed in 1989. The message unsealed at that time is the last day vision that must be understood by the wise if they are to be the “priests” that make up the one hundred and forty-four thousand. If those candidates do not understand that vision, they are identified as wicked, or as fools, and they perish. They and their children are rejected in agreement with their rejection of the vision that is the increase of knowledge.

Det var samma varningsbudskap som förkunnades av Johannes Döparen och även av Kristus, liksom milleriterna förkunnade samma budskap som identifierar de händelser som är förbundna med nådatidens avslutning, vilket de etthundrafyrtiofyra tusen skall förkunna. Tre vittnen — Johannes Döparen, Kristus och milleriterna — vittnar om att de etthundrafyrtiofyra tusens verk och budskap är en liv-eller-död-prövningsprocess, fullbordad genom den kunskapsökning som förseglades upp i 1989. Det budskap som då uppläts är den sista tidens syn, vilken de visa måste förstå om de skall vara de ”präster” som utgör de etthundrafyrtiofyra tusen. Om dessa kandidater inte förstår den synen, identifieras de som ogudaktiga, eller som dårar, och de går under. De och deras barn förkastas i enlighet med deras förkastelse av synen, som är kunskapsökningen.

God’s Word identifies that Rome is the power that exalts itself, robs God’s people, and then falls and establishes the vision. The question of whether Modern Rome is the papal power or the United States is the test that identifies that those candidates are either wise or foolish virgins. The test is a prophetic test derived from the book of Daniel, that is thereafter confirmed and brought to perfection in the book of Revelation. The subject of Modern Rome is not simply a choice between the papal power or the United States, it is the final test for the one hundred and forty-four thousand. It is a prophetic test, and correctly understood it encompasses every representation of the final testing process that is set forth within God’s sanctified prophetic testimony.

Guds ord identifierar att Rom är den makt som upphöjer sig själv, berövar Guds folk och därefter faller och upprättar synen. Frågan om huruvida det moderna Rom är den påvliga makten eller Förenta staterna är det prov som identifierar huruvida dessa kandidater är visa eller fåvitska jungfrur. Provet är ett profetiskt prov, hämtat från Daniels bok, vilket därefter bekräftas och fullkomnas i Uppenbarelseboken. Ämnet om det moderna Rom är inte enbart ett val mellan den påvliga makten eller Förenta staterna; det är det slutliga provet för de etthundrafyrtiofyra tusen. Det är ett profetiskt prov, och rätt förstått omfattar det varje framställning av den slutliga prövningsprocessen som framläggs inom Guds helgade profetiska vittnesbörd.

The testing process of the time of John the Baptist and Christ was derived from the book of Daniel, as was the testing process in the time of the Millerites. As a prophetic test, the methodology of how truth is established is as essential for those candidates to correctly apply, as is simply holding to the correct view of who is Modern Rome. Whether the correct identification of Modern Rome, or the application of the correct methodology is considered, both elements of the test are couched in the book of Daniel. In Daniel chapter one, Daniel navigated through a three-step testing process beginning with diet, then a visual test, followed by a test accomplished by Nebuchadnezzar, a biblical symbol of the King of the North, the papal power of the last days.

Prövningsprocessen på Johannes Döparens och Kristi tid hämtades från Daniels bok, liksom prövningsprocessen på milleritrörelsens tid. Såsom ett profetiskt prov är metodiken för hur sanningen fastställs lika väsentlig för dessa kandidater att rätt tillämpa, som det helt enkelt är att fasthålla den rätta uppfattningen om vem det moderna Rom är. Oavsett om den rätta identifieringen av det moderna Rom, eller tillämpningen av den rätta metodiken, beaktas, är båda delarna av provet förankrade i Daniels bok. I Daniel kapitel ett genomgick Daniel en trefaldig prövningsprocess, som började med kosten, därefter ett visuellt prov, följt av ett prov utfört av Nebukadnessar, en biblisk symbol för kungen i norr, den påvliga makten i de sista dagarna.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king inquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:17–20.

> Och dessa fyra ynglingar gav Gud kunskap och skicklighet i all slags lärdom och vishet; och Daniel hade insikt i alla syner och drömmar. När nu tiden var till ända som kungen hade bestämt för att de skulle föras fram, förde överste hovmannen dem inför Nebukadnessar. Och kungen talade med dem; och bland dem alla fanns ingen som var såsom Daniel, Hananja, Misael och Asarja; därför fick de tjäna inför kungen. Och i alla frågor om vishet och förstånd som kungen ställde till dem, fann han dem tio gånger bättre än alla de spåmän och besvärjare som fanns i hela hans rike. Daniel 1:17–20.

“At the end of the days,” which is prophetically the last days when the one hundred and forty-four thousand are tested, Daniel and the three worthies were found “ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm,” and Daniel had “understanding in all visions and dreams.” Daniel represents the one hundred and forty four thousand, who in the last days understand the increase of knowledge that arrived when Christ, as the Lion of the tribe of Judah, unsealed “that portion of the book of Daniel that related to the last days,” in 1989.

”Vid dagarnas slut”, vilket profetiskt sett är de sista dagarna då de etthundrafyrtiofyra tusen prövas, befanns Daniel och de tre värdiga vara ”tio gånger bättre än alla de spåmän och stjärntydare som fanns i hela hans rike”, och Daniel hade ”förstånd i alla syner och drömmar”. Daniel representerar de etthundrafyrtiofyra tusen, som i de sista dagarna förstår den kunskapsökning som kom när Kristus, såsom Lejonet av Juda stam, öppnade ”den del av Daniels bok som avsåg de sista dagarna”, år 1989.

Daniel did not simply understand more than others concerning dreams and visions, he had “understanding in all visions and dreams.” He represents those who employ the methodology of line upon line, for that methodology brings “all visions and dreams” together into one cohesive message. The message that brings together all dreams and visions into one prophetic line identifies the “events connected with the close of probation.” That message is established by the prophetic symbol that is Modern Rome, the power who exalts itself, robs God’s people, and falls.

Daniel förstod inte bara mer än andra angående drömmar och syner; han hade ”förstånd i alla syner och drömmar”. Han representerar dem som tillämpar metodiken rad på rad, ty den metodiken sammanför ”alla syner och drömmar” till ett sammanhängande budskap. Det budskap som sammanför alla drömmar och syner till en enda profetisk linje identifierar de ”händelser som står i samband med nådatidens slut”. Detta budskap är grundat på den profetiska symbol som är det moderna Rom, den makt som upphöjer sig själv, berövar Guds folk och faller.

That power can only be established by applying the correct methodology. Most who profess to study the Bible reject the methodology of line upon line, and some who profess to employ it, misapply the rules that make up the methodology of line upon line. Those rules were first put into the public record by the Millerites, and God’s last day people have been forewarned that those who are actually the messengers of the third angel will be using William Miller’s rules of prophetic interpretation.

Den kraften kan endast upprättas genom att den rätta metodologin tillämpas. De flesta som bekänner sig studera Bibeln förkastar metodologin rad på rad, och somliga som bekänner sig använda den tillämpar felaktigt de regler som utgör metodologin rad på rad. Dessa regler infördes först i det offentliga dokumentet av milleriterna, och Guds folk i den yttersta tiden har på förhand varnats för att de som i själva verket är den tredje ängelns budbärare kommer att använda William Millers regler för profetisk tolkning.

> “Those who are engaged in proclaiming the third angel’s message are searching the Scriptures upon the same plan that Father Miller adopted.” Review and Herald, November 25, 1884.

> ”De som är engagerade i att förkunna den tredje ängelns budskap rannsakar Skrifterna enligt samma plan som Fader Miller antog.” Review and Herald, 25 november 1884.

William Miller represented the beginning of the three angels of Revelation fourteen, and he was typified by John the Baptist, who was the beginning of the message of which Christ was the ending. Sister White directly aligns the testing process of John the Baptist to Christ with the testing process of the three angels. John began the message, and it was not until just before the cross, when Christ had taken His disciples to Caesarea Philippi, that Jesus then added the details of the message that John had begun. The first truth John identified when He saw Christ, was identifying Christ as the Lamb of God, that takes away the sins of the world.

William Miller representerade början på de tre änglarna i Uppenbarelseboken fjorton, och han förebildades av Johannes Döparen, som var början på det budskap vars avslutning Kristus var. Syster White sammanför uttryckligen Johannes Döparens prövningsprocess i förhållande till Kristus med de tre änglarnas prövningsprocess. Johannes inledde budskapet, och det var inte förrän strax före korset, när Kristus hade fört sina lärjungar till Caesarea Filippi, som Jesus sedan tillade detaljerna till det budskap som Johannes hade påbörjat. Den första sanning Johannes angav när han såg Kristus var att identifiera Kristus som Guds Lamm, som borttager världens synder.

> These things were done in Bethabara beyond Jordan, where John was baptizing. The next day John seeth Jesus coming unto him, and saith, Behold the Lamb of God, which taketh away the sin of the world. This is he of whom I said, After me cometh a man which is preferred before me: for he was before me. John 1:28–30.

> Detta skedde i Betabara på andra sidan Jordan, där Johannes döpte. Nästa dag såg Johannes Jesus komma till sig och sade: Se Guds Lamm, som borttager världens synd. Det är om honom jag sade: Efter mig kommer en man som är före mig, ty han var till före mig. Joh. 1:28–30.

Then began the three-and-a-half-year period of testing that ended at the cross. After John was murdered just before the cross, Jesus then began to explain that very first statement of John.

Därefter började den tre och ett halvt år långa prövotid som slutade vid korset. Efter att Johannes hade mördats strax före korset började Jesus sedan förklara just detta Johannes första uttalande.

> When Jesus came into the coasts of Caesarea Philippi, he asked his disciples, saying, Whom do men say that I the Son of man am? And they said, Some say that thou art John the Baptist: some, Elias; and others, Jeremias, or one of the prophets. He saith unto them, But whom say ye that I am? And Simon Peter answered and said, Thou art the Christ, the Son of the living God. And Jesus answered and said unto him, Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. And I will give unto thee the keys of the kingdom of heaven: and whatsoever thou shalt bind on earth shall be bound in heaven: and whatsoever thou shalt loose on earth shall be loosed in heaven. Then charged he his disciples that they should tell no man that he was Jesus the Christ. From that time forth began Jesus to show unto his disciples, how that he must go unto Jerusalem, and suffer many things of the elders and chief priests and scribes, and be killed, and be raised again the third day. Matthew 16:13–21.

> När Jesus kom till trakterna kring Caesarea Filippi, frågade han sina lärjungar och sade: ”Vem säger människorna att jag, Människosonen, är?” De sade: ”Somliga säger Johannes Döparen, andra Elia, och andra Jeremia eller någon av profeterna.” Han sade till dem: ”Men vem säger ni att jag är?” Simon Petrus svarade och sade: ”Du är Kristus, den levande Gudens Son.” Då svarade Jesus och sade till honom: ”Salig är du, Simon Barjona, ty kött och blod har inte uppenbarat detta för dig, utan min Fader som är i himmelen. Och jag säger dig också att du är Petrus, och på denna klippa skall jag bygga min församling, och helvetets portar skall inte få makt över den. Och jag skall ge dig himmelrikets nycklar; och allt vad du binder på jorden skall vara bundet i himmelen, och allt vad du löser på jorden skall vara löst i himmelen.” Därefter befallde han sina lärjungar att de inte skulle säga till någon att han var Jesus Kristus. Från den tiden började Jesus visa sina lärjungar att han måste gå till Jerusalem och lida mycket genom de äldste och översteprästerna och de skriftlärda och bli dödad och på tredje dagen uppstå igen. Matteus 16:13–21.

Caesarea Philippi is the name of Panium in the time of Christ, and Panium is identified in the verse which follows verse fourteen of Daniel eleven, where the robbers of thy people, who exalt themselves, but fall, are introduced. The message of John the Baptist, inspired and perfect, was the message at the beginning that represented the Millerite message, that had been established upon Miller’s rules. Christ’s message at the ending, built upon and expanded John’s message, and it typified the message at the ending of the three angels, that is based upon Miller’s rules and the details that are added to Miller’s message when the methodology of line upon line arrives at the ending.

Caesarea Filippi är namnet på Panium på Kristi tid, och Panium identifieras i den vers som följer efter vers fjorton i Daniel elva, där ditt folks våldsverkare, som upphöjer sig själva men faller, introduceras. Johannes Döparens budskap, inspirerat och fullkomligt, var budskapet i begynnelsen som representerade milleritbudskapet, vilket hade blivit grundat på Millers regler. Kristi budskap vid slutet, uppbyggt på och utvidgande Johannes budskap, och det förebildade budskapet vid slutet av de tre änglarna, vilket är grundat på Millers regler och de detaljer som fogas till Millers budskap när metodologin rad på rad når fram till slutet.

To arrive at an incorrect understanding of the symbol that establishes the vision with the symbol of Modern Rome parallels those in the history of Christ that rejected the message of the cross. We are informed that the Jews who rejected the message of John the Baptist could not be benefitted by the teachings of Jesus, and that the history of those Jews that did that very thing represents those who rejected the first angel’s message. The Millerites identified the robbers of thy people, which I later coined with the words, “Modern Rome,” as the papal power.

Att komma fram till en felaktig förståelse av den symbol som identifierar synen med symbolen för det moderna Rom motsvarar dem i Kristi historia som förkastade korsets budskap. Vi får veta att de judar som förkastade Johannes Döparens budskap inte kunde vinna någon nytta av Jesu undervisning, och att historien om de judar som gjorde just detta representerar dem som förkastade den förste ängelns budskap. Milleriterna identifierade rövarna av ditt folk, vilka jag senare benämnde med orden ”det moderna Rom”, som den påvliga makten.

We will continue these considerations in the next article.

Vi kommer att fortsätta dessa överväganden i nästa artikel.

Back to Articles