Article

# The Book of Daniel - Number Forty-Six

Daniels bok – nummer fyrtiosex

The Rest and Refreshing

Vilan och vederkvickelsen

Author

Jeff Pippenger

Published

January 10, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

> Whom shall he teach knowledge? and whom shall he make to understand doctrine? them that are weaned from the milk, and drawn from the breasts. For precept must be upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little: For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves: Therefore thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious corner stone, a sure foundation: he that believeth shall not make haste. Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place. And your covenant with death shall be disannulled, and your agreement with hell shall not stand; when the overflowing scourge shall pass through, then ye shall be trodden down by it. Isaiah 28:9–18.

> Vem vill han lära kunskap, och vem vill han ge förstånd i läran? Dem som är avvanda från mjölken, dem som har tagits från bröstet. Ty bud på bud måste det vara, bud på bud, regel på regel, regel på regel, här litet och där litet. Ja, med stammande läppar och med ett annat tungomål skall han tala till detta folk. Han som sade till dem: Detta är vilan, genom vilken ni kan ge den trötte vila, och detta är vederkvickelsen; men de ville inte höra. Därför blev Herrens ord för dem bud på bud, bud på bud, regel på regel, regel på regel, här litet och där litet, för att de skulle gå och falla baklänges och krossas och snärjas och fångas. Hör därför Herrens ord, ni bespottare, ni som härskar över detta folk som är i Jerusalem. Eftersom ni har sagt: Vi har slutit ett förbund med döden, och med dödsriket har vi träffat en överenskommelse; när den översvämmande gisseln drar fram, skall den inte nå oss. Ty vi har gjort lögnen till vår tillflykt, och under falskheten har vi gömt oss. Därför säger Herren Gud så: Se, jag lägger i Sion en sten till grund, en beprövad sten, en dyrbar hörnsten, en fast grund; den som tror skall inte hasta bort. Och jag skall göra rätten till mätsnöre och rättfärdigheten till lod; haglet skall sopa bort lögnens tillflykt, och vattnen skall översvämma gömstället. Och ert förbund med döden skall göras om intet, och er överenskommelse med dödsriket skall inte bestå; när den översvämmande gisseln drar fram, då skall ni trampas ned av den. Jesaja 28:9–18.

In 1863, the scornful men that ruled Jerusalem began a progressive work of covering up Miller’s jewels and replacing them with counterfeit coins and jewels. In doing so they “made a covenant with death,” they “made lies” their “refuge and “hid” “under falsehood.” But they were to be tested with the last day message of the “rest” and the “refreshing,” which Peter speaks of in the book of Acts.

År 1863 började de hånfulla män som styrde Jerusalem ett fortgående arbete med att dölja Millers juveler och ersätta dem med falska mynt och juveler. Genom att göra detta ”slöt de ett förbund med döden”, de gjorde ”lögn” till sin ”tillflykt” och ”gömde sig” ”under falskhet”. Men de skulle prövas genom den sista tidens budskap om ”vilan” och ”vederkvickelsen”, som Petrus talar om i Apostlagärningarna.

> But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:18–24.

> Men det som Gud på förhand hade förkunnat genom alla sina profeters mun, att Kristus skulle lida, det har han så uppfyllt. Omvänd er därför och vänd om, så att era synder blir utplånade, när tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus Kristus, som förut blev förkunnad för er, honom som himlen måste ta emot intill tiderna för alltings återupprättelse, om vilka Gud har talat genom sina heliga profeters mun från urtidens början. Ty Mose sade verkligen till fäderna: En profet såsom jag skall Herren, er Gud, låta uppstå åt er bland era bröder; honom skall ni höra i allt vad han talar till er. Och det skall ske, att varje själ som inte hör den profeten skall utrotas ur folket. Ja, och alla profeterna, från Samuel och de som följde efter honom, så många som har talat, har också förkunnat dessa dagar. Apg. 3:18–24.

Peter identifies that all the prophets spoke of the times of refreshing and latter rain, and Isaiah is identifying the class that reject the final times of refreshing that occurs at the conclusion of the investigative judgment, when sin is being blotted out and the latter rain is falling. At that time, the class who have made a covenant of death that Isaiah is referring to, according to Peter will “be destroyed from among the people.” Sister White often addresses this very time of Isaiah’s rest and refreshing.

Petrus visar att alla profeterna talade om vederkvickelsens tider och det sena regnet, och Jesaja identifierar den grupp som förkastar den sista vederkvickelsens tid som inträffar vid avslutningen av undersökningsdomen, när synden utplånas och det sena regnet faller. Vid den tiden skall den grupp som har slutit ett förbund med döden, som Jesaja syftar på, enligt Petrus ”utrotas ur folket”. Syster White behandlar ofta just denna tid av vila och vederkvickelse som Jesaja talar om.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> ”Den ängel som förenar sig med förkunnelsen av den tredje ängelns budskap skall upplysa hela jorden med sin härlighet. Här förutsägs ett verk av världsomfattande utsträckning och ovanlig kraft. Adventrörelsen 1840–44 var en härlig uppenbarelse av Guds kraft; den förste ängelns budskap bars till varje missionsstation i världen, och i några länder rådde det största religiösa intresse som har bevittnats i något land sedan reformationen på 1500-talet; men dessa skall överträffas av den mäktiga rörelsen under den tredje ängelns sista varning.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> ”Verket kommer att likna det som ägde rum på pingstdagen. Liksom det ”tidiga regnet” gavs genom den Helige Andes utgjutelse vid evangeliets början för att åstadkomma den dyrbara sädens uppspirande, så kommer det ”sena regnet” att ges vid dess slut för att skörden skall mogna. ”Så skola vi lära känna, om vi ivrigt söka känna Herren; Hans uppgång är så viss som morgonrodnaden, och Han skall komma till oss såsom regnet, såsom det sena och det tidiga regnet över jorden.” Hosea 6:3. ”Jublen då, I Sions barn, och glädjen eder i Herren, eder Gud; ty Han giver eder höstregn i rätt mått, och Han låter regn falla ned för eder, både tidigt regn och sent regn.” Joel 2:23. ”Och det skall ske i de sista dagarna, säger Gud, att Jag skall utgjuta av Min Ande över allt kött.” ”Och det skall ske att var och en som åkallar Herrens namn skall bli frälst.” Apostlagärningarna 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> ”Evangeliets stora verk skall inte avslutas med en mindre uppenbarelse av Guds kraft än den som utmärkte dess början. De profetior som uppfylldes i utgjutandet av det förra regnet vid evangeliets början skall åter uppfyllas i det senare regnet vid dess avslutning. Här är ”vederkvickelsens tider”, vilka aposteln Petrus såg fram emot när han sade: ”Gören därför bättring och omvänden eder, för att edra synder må bliva utplånade, när tider av vederkvickelse komma från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus.” Apg. 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

The test is based upon the methodology of the latter rain, as represented as “line upon line.” The testing message is delivered by watchmen who are of “another tongue,” who are represented as having “stammering lips.” The testing message of the latter rain would be delivered by watchmen who had not been trained in the methodology of apostate Protestantism and Catholicism, which Adventism has adopted throughout its history of rebellion.

Prövningen grundar sig på den sena regnets metodik, såsom den framställs som ”bud på bud”. Prövobudskapet frambärs av väktare som är av ”ett annat tungomål”, vilka framställs såsom havande ”stammande läppar”. Den sena regnets prövobudskap skulle frambäras av väktare som inte hade skolats i den avfälliga protestantismens och katolicismens metodik, vilken adventismen har antagit genom hela sin upprorshistoria.

> “The time is not far distant when the test will come to every soul. The mark of the beast will be urged upon us. Those who have step by step yielded to worldly demands and conformed to worldly customs will not find it a hard matter to yield to the powers that be, rather than subject themselves to derision, insult, threatened imprisonment, and death. The contest is between the commandments of God and the commandments of men. In this time the gold will be separated from the dross in the church. True godliness will be clearly distinguished from the appearance and tinsel of it. Many a star that we have admired for its brilliancy will then go out in darkness. Chaff like a cloud will be borne away on the wind, even from places where we see only floors of rich wheat. All who assume the ornaments of the sanctuary, but are not clothed with Christ’s righteousness, will appear in the shame of their own nakedness.

> ”Den tid är inte långt avlägsen då prövningen skall komma över varje själ. Vilddjurets märke kommer att påtvingas oss. De som steg för steg har gett efter för världsliga krav och anpassat sig till världsliga seder skall inte finna det svårt att ge vika för överheten, hellre än att utsätta sig för hån, förolämpning, hot om fängelse och död. Striden står mellan Guds bud och människors bud. I denna tid kommer guldet att skiljas från slagget i församlingen. Sann gudsfruktan kommer tydligt att särskiljas från dess sken och glitter. Mången stjärna som vi har beundrat för dess glans kommer då att slockna i mörker. Agnar, likt ett moln, kommer att föras bort av vinden, till och med från platser där vi endast ser golv fulla av rik säd. Alla som iklär sig helgedomens prydnader men inte är klädda i Kristi rättfärdighet skall framträda i skammen av sin egen nakenhet.

> “When trees without fruit are cut down as cumberers of the ground, when multitudes of false brethren are distinguished from the true, then the hidden ones will be revealed to view, and with hosannas range under the banner of Christ. Those who have been timid and self-distrustful will declare themselves openly for Christ and His truth. The most weak and hesitating in the church will be as David—willing to do and dare. The deeper the night for God’s people, the more brilliant the stars. Satan will sorely harass the faithful; but, in the name of Jesus, they will come off more than conquerors. Then will the church of Christ appear ‘fair as the moon, clear as the sun, and terrible as an army with banners.’

> ”När träd utan frukt huggs ner såsom sådana som endast är jorden till hinder, när mängder av falska bröder skiljs från de sanna, då skall de fördolda träda fram i dagen och under hosiannar ställa sig under Kristi baner. De som har varit blyga och misstrott sig själva skall öppet bekänna sig till Kristus och hans sanning. De svagaste och mest tvehågsna i församlingen skall vara såsom David — villiga att handla och våga. Ju djupare natten är för Guds folk, desto klarare lyser stjärnorna. Satan skall svårt ansätta de trogna; men i Jesu namn skall de gå fram såsom mer än segervinnare. Då skall Kristi församling framträda ”fager såsom månen, klar såsom solen och fruktansvärd såsom en här med baner.”

> “The seeds of truth that are being sown by missionary efforts will then spring up and blossom and bear fruit. Souls will receive the truth who will endure tribulation and praise God that they may suffer for Jesus. ‘In the world ye shall have tribulation: but be of good cheer; I have overcome the world.’ When the overflowing scourge shall pass through the earth, when the fan is purging Jehovah’s floor, God will be the help of His people. The trophies of Satan may be exalted on high, but the faith of the pure and holy will not be daunted.

> Sanningens frön, som sås genom missionsarbetets ansträngningar, skall då skjuta upp, blomstra och bära frukt. Själar skall ta emot sanningen, vilka skall uthärda vedermöda och prisa Gud för att de får lida för Jesu skull. ”I världen skolen I lida betryck; men varen vid gott mod; jag har övervunnit världen.” När den översvämmande hemsökelsen drar fram över jorden, när kastskoveln rensar Jehovas loge, skall Gud vara sitt folks hjälp. Satans troféer må upphöjas på höjden, men de renas och heligas tro skall inte vackla.

> “Elijah took Elisha from the plow and threw upon him his mantle of consecration. The call to this great and solemn work was presented to men of learning and position; had these been little in their own eyes and trusted fully in the Lord, He would have honored them with bearing His standard in triumph to the victory. But they separated from God, yielded to the influence of the world, and the Lord rejected them.

> ”Elia tog Elisa från plogen och kastade över honom sin invignings mantel. Kallelsen till detta stora och allvarliga verk frambars till män av lärdom och ställning; hade dessa varit ringa i sina egna ögon och fullt förtröstat på Herren, skulle han ha hedrat dem med att bära hans baner i triumf till segern. Men de skilde sig från Gud, gav efter för världens inflytande, och Herren förkastade dem.

> “Many have exalted science and lost sight of the God of science. This was not the case with the church in the purest times.

> ”Många har upphöjt vetenskapen och förlorat ur sikte vetenskapens Gud. Så var det inte med församlingen i de renaste tiderna.

> “God will work a work in our day that but few anticipate. He will raise up and exalt among us those who are taught rather by the unction of His Spirit than by the outward training of scientific institutions. These facilities are not to be despised or condemned; they are ordained of God, but they can furnish only the exterior qualifications. God will manifest that He is not dependent on learned, self-important mortals.” Testimonies, volume 5, 81, 82.

> ”Gud skall utföra ett verk i vår tid som endast få förutser. Han skall uppresa och upphöja ibland oss dem som undervisas snarare genom hans Andes smörjelse än genom den yttre utbildning som vetenskapliga institutioner erbjuder. Dessa inrättningar skall inte föraktas eller fördömas; de är förordnade av Gud, men de kan endast ge de yttre kvalifikationerna. Gud skall uppenbara att han inte är beroende av lärda, självtillräckliga dödliga.” Testimonies, band 5, 81, 82.

The “overflowing scourge” is a symbol of the Sunday law, which begins at the hour of the great earthquake of Revelation eleven. It represents the progressive Sunday law testing time.

Den ”översvämmande gisseln” är en symbol för söndagslagen, vilken börjar vid tiden för den stora jordbävningen i Uppenbarelseboken elva. Den representerar den fortskridande prövotiden genom söndagslagen.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> ”Främmande nationer kommer att följa Förenta staternas exempel. Fastän hon går i spetsen, kommer dock samma kris att drabba vårt folk i alla delar av världen.” Testimonies, band 6, s. 395.

Just before the Sunday law, the counterfeit coins of Miller’s dream are swept out of the window, as Laodicean Adventists are spewed out of the mouth of the Lord. Then the church is lifted up as an ensign, “fair as the moon, clear as the sun, and terrible as an army with banners”. Isaiah’s message that proceeds from “another tongue” and “stammering lips,” represents those who are raised up and exalted and who are taught by the unction of His Spirit rather than by the outward training of scientific institutions. The drunkards of Ephraim fail the test of “line upon line,” for the wisdom of their wise men is gone. Prophecy to them has become as a book that is sealed.

Strax före söndagslagen sveps de falska mynten i Millers dröm ut genom fönstret, liksom laodiceiska adventister spys ut ur Herrens mun. Därefter upphöjs församlingen såsom ett baner, ”skön som månen, klar som solen och fruktansvärd såsom en här med baner”. Jesajas budskap, som utgår genom ”ett annat tungomål” och ”stammande läppar”, representerar dem som blir uppresta och upphöjda och som undervisas genom hans Andes smörjelse snarare än genom den yttre utbildningen vid vetenskapliga institutioner. Efraims drinkare består inte provet med ”rad på rad”, ty deras visa mäns vishet är borta. För dem har profetian blivit såsom en bok som är förseglad.

The history, which according to Peter, all the prophets since Samuel have spoken of, provides several illustrations of the destruction of Adventists who reject the latter rain message, but it is not physical death that they suffer at the Sunday law, but a spiritual death which is accompanied by the recognition of the reality of being lost for eternity, as represented by the foolish virgins, who in the book of Amos awaken to the fact that they are lost.

Den historia, som enligt Petrus alla profeterna sedan Samuel har talat om, ger flera illustrationer av förstörelsen av de adventister som förkastar budskapet om det sena regnet, men det är inte en fysisk död som de lider vid söndagslagen, utan en andlig död, åtföljd av insikten om verkligheten i att vara förlorade för evigheten, såsom framställt av de fåvitska jungfrurna, vilka i Amos bok vaknar upp till insikten att de är förlorade.

> Behold, the days come, saith the Lord God, that I will send a famine in the land, not a famine of bread, nor a thirst for water, but of hearing the words of the Lord: And they shall wander from sea to sea, and from the north even to the east, they shall run to and fro to seek the word of the Lord, and shall not find it. In that day shall the fair virgins and young men faint for thirst. They that swear by the sin of Samaria, and say, Thy god, O Dan, liveth; and, The manner of Beersheba liveth; even they shall fall, and never rise up again. Amos 8:11–14.

> Se, dagar skall komma, säger Herren Gud, då jag skall sända en hunger i landet, inte en hunger efter bröd, ej heller en törst efter vatten, utan efter att höra Herrens ord. Och de skall vandra från hav till hav och från norr ända till öster; de skall löpa hit och dit för att söka Herrens ord, men skall inte finna det. På den dagen skall de sköna jungfrurna och de unga männen försmäkta av törst. De som svär vid Samarias synd och säger: Så sant din gud lever, du Dan, och: Så sant Beershebas gudstjänst lever, också de skall falla och aldrig mer resa sig. Amos 8:11–14.

After referencing the hour of the Sunday law with the symbol of the “overflowing scourge,” Isaiah addresses the ongoing fear and anxiety of those who made a covenant with death.

Efter att ha hänvisat till söndagslagens stund med symbolen av den ”översvämmande gisseln”, vänder sig Jesaja till den fortgående fruktan och ångesten hos dem som slöt ett förbund med döden.

> And your covenant with death shall be disannulled, and your agreement with hell shall not stand; when the overflowing scourge shall pass through, then ye shall be trodden down by it. From the time that it goeth forth it shall take you: for morning by morning shall it pass over, by day and by night: and it shall be a vexation only to understand the report. Isaiah 28:18, 19.

> Och ert förbund med döden skall göras om intet, och er överenskommelse med dödsriket skall inte bestå; när den översvämmande gisseln far fram, då skall ni bli nedtrampade av den. Så snart den bryter fram skall den gripa er; ty morgon efter morgon skall den fara fram, både dag och natt; och det skall vara idel förfäran att förstå budskapet. Jesaja 28:18, 19.

The understanding of the increase of knowledge represented by Miller’s jewels will then be unavailable, but the “understanding” of the report of the progressive Sunday law crisis will identify that their covenant with death has been disannulled. Those who have hidden “under falsehood,” will then recognize that “the Lord God,” had laid “in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious corner stone, a sure foundation,” but it will be too late. The falsehoods that they have hidden under as they progressed through history are then swept away. Many of those obvious lies, can easily be recognized in the vision of the Ulai River.

Förståelsen av kunskapens tillväxt, framställd genom Millers juveler, kommer då att vara oåtkomlig, men ”förståelsen” av rapporten om den fortskridande söndagslagskrisen kommer att identifiera att deras förbund med döden har blivit upphävt. De som har gömt sig ”under lögn” kommer då att inse att ”Herren Gud” hade lagt ”i Sion en sten till en grundval, en beprövad sten, en dyrbar hörnsten, en fast grundval”, men då skall det vara för sent. De lögner som de har gömt sig under, medan de fortskred genom historien, sopas då bort. Många av dessa uppenbara lögner kan lätt urskiljas i synen vid floden Ulai.

The Millerites, in agreement with their understanding of Daniel chapter two, identified the kingdoms in Daniel eight, as the same kingdoms which are represented in chapter seven. The distinction between the two chapters is that chapter seven represents the political elements of the kingdoms, and chapter eight represents the religious elements of the kingdoms. For this reason, Daniel chapter eight is portrayed with sanctuary terms.

Milleriterna identifierade, i överensstämmelse med sin förståelse av Daniel kapitel två, rikena i Daniel åtta som samma riken som framställs i kapitel sju. Skillnaden mellan de två kapitlen är att kapitel sju framställer rikenas politiska element, medan kapitel åtta framställer rikenas religiösa element. Av denna anledning skildras Daniel kapitel åtta med helgedomstermer.

Daniel chapter eight, employs sanctuary symbolism to represent the kingdoms, but every sanctuary symbol represented in the chapter is corrupted, thus identifying a distinction between the true religion of Christ and the false religion of Satan. A ram is an animal that was used as an offering in God’s sanctuary, but every sanctuary offering was to be perfect. The ram in chapter eight, was disqualified from being used as an offering in God’s sanctuary, for the horns were not identical.

I Daniel kapitel åtta används helgedomssymbolik för att framställa rikena, men varje helgedomssymbol som återges i kapitlet är förvanskad och markerar därmed en åtskillnad mellan Kristi sanna religion och Satans falska religion. En vädur är ett djur som användes som offer i Guds helgedom, men varje offer i helgedomen skulle vara felfritt. Väduren i kapitel åtta var diskvalificerad från att användas som offer i Guds helgedom, ty hornen var inte identiska.

> Then I lifted up mine eyes, and saw, and, behold, there stood before the river a ram which had two horns: and the two horns were high; but one was higher than the other, and the higher came up last. Daniel 8:3.

> Sedan lyfte jag upp mina ögon och såg, och se, framför floden stod en vädur som hade två horn; och de båda hornen voro höga, men det ena var högre än det andra, och det högre kom upp sist. Daniel 8:3.

A ram with two differing lengths of horns would not be allowed as an offering in God’s sanctuary, but the symbolism is not of God’s true religion, it is of Satan’s counterfeit religion of paganism. The next kingdom was represented by a goat, which is also a sanctuary offering, but once again, the goat was corrupted for it had a horn between his eyes, lacking the symmetry of the perfection required of a sanctuary offering.

En vädur med två horn av olika längd skulle inte tillåtas som ett offer i Guds helgedom, men symboliken gäller inte Guds sanna religion, utan Satans förfalskade religion, hedendomen. Nästa rike framställdes genom en getabock, som också är ett offerdjur i helgedomen, men återigen var getabocken förvanskad, ty den hade ett horn mellan sina ögon och saknade den symmetri som den fullkomlighet som krävs av ett offer i helgedomen förutsätter.

> And as I was considering, behold, an he goat came from the west on the face of the whole earth, and touched not the ground: and the goat had a notable horn between his eyes. Daniel 8:5.

> Och medan jag begrundade detta, se, då kom en bock västerifrån över hela jordens yta utan att röra vid marken; och bocken hade ett ansenligt horn mellan sina ögon. Daniel 8:5.

Ultimately the horn of the goat was broken and produced four horns, which also disqualifies it from being an offering in God’s sanctuary.

Till slut bröts getens horn av och frambringade fyra horn, vilket också diskvalificerar den från att vara ett offer i Guds helgedom.

> Therefore the he goat waxed very great: and when he was strong, the great horn was broken; and for it came up four notable ones toward the four winds of heaven. Daniel 8:8.

> Därför blev bocken mycket stor; och när den var som starkast, bröts det stora hornet av, och i dess ställe växte fyra ansenliga horn upp mot himlens fyra väderstreck. Daniel 8:8.

Daniel chapter eight, begins without the kingdom of Babylon being referenced with a symbol. Babylon, the first kingdom of Bible prophecy has already been biblically established upon the two witnesses of chapter two, and chapter seven; but in chapter eight Babylon is purposely hidden to emphasize the prophetic attribute of the papacy receiving a deadly wound that is ultimately healed. During the period from its deadly wound, until it is healed, the papacy is hidden, or forgotten, prophetically. The hiding was also represented by Nebuchadnezzar’s kingdom being removed and thereafter being restored.

Daniels åttonde kapitel börjar utan att Babylons rike anges med en symbol. Babylon, det första riket i Bibelns profetia, har redan bibliskt fastställts genom de två vittnena i kapitel två och kapitel sju; men i kapitel åtta är Babylon avsiktligt dolt för att framhäva den profetiska egenskapen att påvedömet mottar ett dödligt sår som till slut blir läkt. Under perioden från dess dödliga sår till dess att det blir läkt är påvedömet profetiskt dolt, eller bortglömt. Detta döljande framställdes också genom att Nebukadnessars rike togs bort och därefter återupprättades.

Daniel chapter eight begins with a direct symbol of the second kingdom by introducing the ram representing the Medo-Persian kingdom, which is followed by the corrupted goat representing the kingdom of Greece. Then out of one of the four winds which the four horns of Greece had disintegrated into, Daniel sees a little horn representing the fourth kingdom of Rome. The little horn represents both phases of Rome, which are represented in four verses. Pagan Rome is represented by the little horn in the masculine gender, and papal Rome as the little horn in the feminine gender.

Daniels åttonde kapitel börjar med en direkt symbol för det andra riket genom att introducera baggen, som representerar det medisk-persiska riket, vilket följs av den fördärvade bocken, som representerar Greklands rike. Sedan, ur en av de fyra vindar till vilka Greklands fyra horn hade upplösts, ser Daniel ett litet horn som representerar det fjärde riket, Rom. Det lilla hornet representerar båda Roms faser, vilka framställs i fyra verser. Det hedniska Rom representeras av det lilla hornet i maskulinum, och det påvliga Rom som det lilla hornet i femininum.

> And out of one of them came forth a little horn, which waxed exceeding great, toward the south, and toward the east, and toward the pleasant land. And it waxed great, even to the host of heaven; and it cast down some of the host and of the stars to the ground, and stamped upon them. Yea, he magnified himself even to the prince of the host, and by him the daily sacrifice was taken away, and the place of his sanctuary was cast down. And an host was given him against the daily sacrifice by reason of transgression, and it cast down the truth to the ground; and it practiced, and prospered. Daniel 8:9–12.

> Och från ett av dem kom ett litet horn fram, som växte sig övermåttan stort, mot södern och mot östern och mot det härliga landet. Och det växte sig stort ända upp till himlens här; och det kastade några av hären och av stjärnorna ned till jorden och trampade på dem. Ja, det upphöjde sig självt ända till härens furste, och genom honom blev det dagliga offret borttaget, och platsen för hans helgedom blev nedkastad. Och en här gavs åt honom mot det dagliga offret på grund av överträdelse, och den kastade sanningen till marken; och den handlade och hade framgång. Daniel 8:9–12.

The little horn of Rome that enters the narrative in verse nine, is represented in the masculine tense, and then in verse ten, the little horn is represented in the feminine tense, then in verse eleven, the little horn is represented in the masculine tense, and then in verse twelve the little horn is once again represented in the feminine tense.

Roms lilla horn, som träder in i framställningen i vers nio, återges i maskulinum; därefter återges det lilla hornet i vers tio i femininum; sedan återges det lilla hornet i vers elva i maskulinum; och slutligen återges det lilla hornet i vers tolv återigen i femininum.

Daniel chapter eight, hides the first kingdom, then the next two kingdoms are represented as corrupted sanctuary beasts, and the fourth kingdom is represented by a horn. The horn is prophetically corrupted for it appears as a man, then a woman, then a man and then a woman.

Daniels åttonde kapitel döljer det första riket; de två följande rikena framställs sedan som fördärvade helgedomsdjur, och det fjärde riket framställs som ett horn. Hornet är profetiskt fördärvat, ty det framträder som en man, sedan en kvinna, därefter en man och sedan en kvinna.

> The woman shall not wear that which pertaineth unto a man, neither shall a man put on a woman’s garment: for all that do so are abomination unto the Lord thy God. Deuteronomy 22:5.

> Kvinnan skall inte bära sådant som hör en man till, och mannen skall inte ta på sig en kvinnas klädnad; ty var och en som gör så är en styggelse för Herren, din Gud. 5 Moseboken 22:5.

The male manifestation of the little horn of pagan Rome, is located in verses nine and eleven, while the feminine manifestation of the little horn of papal Rome, is located in verses ten and twelve. The gender of the little horn is recognized by considering the words of Daniel at the level of the original text, something that Miller could not have seen, for he only used Cruden’s Concordance, and Cruden’s Concordance provides no information about the original language. The oscillation of genders through the four verses was recognized by the translators of the King James Bible, and they did preserve the genders in the passage, if you know what to look for.

Den hedniska Roms lilla horns manliga manifestation återfinns i vers nio och elva, medan den påvliga Roms lilla horns kvinnliga manifestation återfinns i vers tio och tolv. Det lilla hornets genus identifieras genom att beakta Daniels ord på grundtextens nivå, något som Miller inte kunde ha sett, ty han använde endast Cruden’s Concordance, och Cruden’s Concordance ger ingen information om originalspråket. Genusväxlingen genom dessa fyra verser uppmärksammades av översättarna av King James Bible, och de bevarade faktiskt genusformerna i avsnittet, om man vet vad man skall söka efter.

The translators recognized the distinction between the masculine and the feminine little horn of verses nine through twelve, and they represented the distinction by the word “it.” The word “it” is employed for the little horn when it is in its feminine tense. See Daniel chapter eight, verse ten:

Översättarna erkände åtskillnaden mellan det maskulina och det feminina lilla hornet i verserna nio till tolv, och de återgav denna åtskillnad med ordet ”det”. Ordet ”det” används för det lilla hornet när det står i femininum. Se Daniel kapitel åtta, vers tio:

> And it waxed great, even to the host of heaven; and it cast down some of the host and of the stars to the ground, and stamped upon them. Daniel 8:10.

> Och det växte sig stort, ända upp till himlens här; och det kastade ned några av härskaran och av stjärnorna till jorden och trampade på dem. Daniel 8:10.

It “waxed great,” and “it cast down,” thus identifying the little horn as the woman. Verse twelve states:

Det ”växte sig stort”, och ”det kastade ned”, och identifierar därmed det lilla hornet som kvinnan. Vers tolv säger:

> And an host was given him against the daily sacrifice by reason of transgression, and it cast down the truth to the ground; and it practiced, and prospered. Daniel 8:12.

> Och en här gavs åt honom mot det dagliga offret på grund av överträdelsen, och den kastade sanningen till jorden; och den handlade och hade framgång. Daniel 8:12.

In verse twelve, the word “him” is added, and does not accurately represent the little horn, for the little horn in the verse is twice identified as “it,” thus representing the feminine. The translators obviously recognized Daniel’s gender distinction, but were not certain about what Daniel intended, and they attempted to make the little horn in the verse male in gender by adding the italicized word “him,” but it is not sustained by Daniel’s actual words. His words identify the little horn as feminine and “it” (the feminine little horn), cast the truth to the ground, and “it” (the feminine little horn), practiced and prospered.

I vers tolv har ordet ”honom” lagts till, och det återger inte korrekt det lilla hornet, ty det lilla hornet identifieras i versen två gånger som ”det”, och representerar därmed femininum. Översättarna insåg uppenbarligen Daniels genusdistinktion, men var inte säkra på vad Daniel avsåg, och de försökte göra det lilla hornet i versen maskulint genom att lägga till det kursiverade ordet ”honom”, men detta stöds inte av Daniels faktiska ord. Hans ord identifierar det lilla hornet som feminint, och ”det” (det feminina lilla hornet) kastade sanningen till marken, och ”det” (det feminina lilla hornet) handlade och hade framgång.

In verse nine, the phrase “a little horn” is in the masculine gender and represents pagan Rome. It came from one of the “four winds” the Grecian Empire had dissolved into. In the verse, in agreement with history, pagan Rome conquered three geographical areas as it took its position upon the throne of the earth.

I vers nio står uttrycket ”ett litet horn” i maskulinum och representerar det hedniska Rom. Det kom från en av de ”fyra vindar” som det grekiska riket hade upplösts i. I versen erövrade det hedniska Rom, i överensstämmelse med historien, tre geografiska områden när det intog sin plats på jordens tron.

> And out of one of them came forth a little horn, which waxed exceeding great, toward the south, and toward the east, and toward the pleasant land. Daniel 8:9.

> Och från ett av dem växte ett litet horn fram, och det blev övermåttan stort mot södern och mot östern och mot det härliga landet. Daniel 8:9.

In verse eleven (which is where the controversy over “the daily” finds one of its primary battlegrounds), the little horn is represented as “he,” “him” and “his.”

I vers elva (vilket är där kontroversen om ”det dagliga” finner en av sina främsta stridsplatser) framställs det lilla hornet som ”han”, ”honom” och ”hans”.

> Yea, he magnified himself even to the prince of the host, and by him the daily sacrifice was taken away, and the place of his sanctuary was cast down. Daniel 8:11.

> Ja, han förhävde sig ända upp till härskarans furste, och genom honom blev det dagliga offret avskaffat, och platsen för hans helgedom blev nedkastad. Daniel 8:11.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “Every principle in the word of God has its place, every fact its bearing. And the complete structure, in design and execution, bears testimony to its Author. Such a structure no mind but that of the Infinite could conceive or fashion.” Education, 123.

> ”Varje princip i Guds ord har sin plats, varje faktum sin betydelse. Och den fullständiga helheten, både i avsikt och utförande, bär vittnesbörd om sin Upphovsman. En sådan helhet kunde inget annat sinne än den Oändliges tänka ut eller forma.” Education, 123.

Back to Articles