Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred

Daniels bok – nummer etthundra

The Ongoing Struggle for Justification by Faith: A Historical Analysis of Apostasy in Protestantism

Den fortgående kampen för rättfärdiggörelse genom tro: en historisk analys av avfall inom protestantismen

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The message brought by Elders Jones and Waggoner in the rebellion of 1888, was the message of justification by faith in verity. Apostate Protestantism argues that the justification provided by Christ’s death on the cross covers a man in his sins, but that His blood does not actually remove his sins. This false doctrine places the removal of sin at the Second Coming, when sinners are then magically transformed. Apostate Protestantism and officially since 1957, Laodicean Adventism, claim that Christ is exclusively our Substitute, but not our Example. A year before 1888, Sister White penned the following.

Det budskap som framfördes av de äldste Jones och Waggoner under upproret 1888 var budskapet om rättfärdiggörelse genom tro i sanning. Avfällig protestantism hävdar att den rättfärdiggörelse som tillhandahålls genom Kristi död på korset övertäcker människan i hennes synder, men att hans blod inte faktiskt avlägsnar hennes synder. Denna falska lära förlägger syndens avlägsnande till den andra ankomsten, då syndare sedan på ett magiskt sätt förvandlas. Avfällig protestantism och, officiellt sedan 1957, laodiceisk adventism, påstår att Kristus uteslutande är vår ställföreträdare, men inte vårt föredöme. Ett år före 1888 nedtecknade syster White följande.

> “‘A new heart will I give you and a new spirit will I put within you.’ I believe with all my heart that the Spirit of God is being withdrawn from the world, and those who have had great light and opportunities and have not improved them, will be the first to be left. They have grieved away the Spirit of God. The present activity of Satan in working upon hearts, and upon churches and nations should startle every student of prophecy. The end is near. Let our churches arise. Let the converting power of God be experienced in the heart of the individual members, and then we shall see the deep moving of the Spirit of God. Mere forgiveness of sin is not the sole result of the death of Jesus. He made the infinite sacrifice not only that sin might be removed, but that human nature might be restored, rebeautified, reconstructed from its ruins, and made fit for the presence of God….

> ””Ett nytt hjärta skall jag ge er, och en ny ande skall jag lägga i ert innersta.” Jag tror av hela mitt hjärta att Guds Ande håller på att dras tillbaka från världen, och att de som har haft stort ljus och stora tillfällen och inte har tagit vara på dem, kommer att vara de första som lämnas. De har bedrövat bort Guds Ande. Satans nuvarande verksamhet i att påverka hjärtan, församlingar och nationer borde förskräcka varje studerande av profetian. Slutet är nära. Må våra församlingar resa sig. Må Guds omvändande kraft erfaras i de enskilda medlemmarnas hjärtan, och då skall vi få se Guds Andes djupa rörelse. Enbart syndernas förlåtelse är inte det enda resultatet av Jesu död. Han frambar det oändliga offret inte endast för att synden skulle undanröjas, utan för att den mänskliga naturen skulle återupprättas, återfå sin skönhet, återuppbyggas ur sina ruiner och göras passande för Guds närvaro….

> “Christ is the ladder which Jacob saw whose base rested on the earth and whose topmost round reached the highest heavens. This shows the appointed method of salvation. We are to climb round after round of this ladder. If any one of us shall finally be saved, it will be by clinging to Jesus as to the rounds of a ladder. Christ is made unto the believer wisdom and righteousness, sanctification, and redemption….

> ”Kristus är den stege som Jakob såg, vars fot vilade på jorden och vars översta steg nådde de högsta himlarna. Detta visar den fastställda vägen till frälsning. Vi skall klättra steg efter steg på denna stege. Om någon av oss till sist skall bli frälst, kommer det att ske genom att hålla sig fast vid Jesus såsom vid stegen på en stege. Kristus har blivit för den troende vishet och rättfärdighet, helgelse och återlösning…. ”

> “There will be some terrible falls by those who think they stand firm because they have the truth; but they have it not as it is in Jesus. A moment’s carelessness may plunge a soul into irretrievable ruin. One sin leads to the second, and the second prepares the way for a third and so on. We must as faithful messengers of God, plead with Him constantly to be kept by his power. If we swerve a single inch from duty we are in danger of following on in a course of sin that ends in perdition. There is hope for every one of us, but only in one way—by fastening ourselves to Christ, and exerting every energy to attain to the perfection of his character.

> ”Det kommer att ske några förfärliga fall bland dem som menar sig stå fasta därför att de har sanningen; men de har den inte sådan den är i Jesus. Ett ögonblicks oförsiktighet kan störta en själ i oåterkallelig undergång. En synd leder till den andra, och den andra bereder vägen för en tredje och så vidare. Vi måste, såsom Guds trogna budbärare, ständigt bönfalla honom att bevara oss genom sin makt. Om vi avviker en enda tum från plikten, är vi i fara att fortsätta på en syndens väg som slutar i förtappelse. Det finns hopp för var och en av oss, men endast på ett sätt — genom att fästa oss vid Kristus och uppbjuda all kraft för att nå fram till fullkomligheten i hans karaktär.”

> “This goody-goody religion that makes light of sin and that is forever dwelling upon the love of God to the sinner, encourages the sinner to believe that God will save him while he continues in sin and he knows it to be sin. This is the way that many are doing who profess to believe present truth. The truth is kept apart from their life, and that is the reason it has no more power to convict and convert the soul. There must be a straining of every nerve and spirit and muscle to leave the world, its customs, its practices, and its fashions….

> ”Denna skenheliga religion, som tar lätt på synden och som ständigt uppehåller sig vid Guds kärlek till syndaren, uppmuntrar syndaren att tro att Gud skall frälsa honom medan han fortsätter i synd och vet att det är synd. Så gör många som bekänner sig tro den närvarande sanningen. Sanningen hålls åtskild från deras liv, och det är anledningen till att den inte har större kraft att överbevisa och omvända själen. Varje nerv, själskraft och muskel måste spännas till det yttersta för att lämna världen, dess seder, dess bruk och dess moden….”

> “If you put away sin and exercise living faith, the riches of heaven’s blessings will be yours.” Selected Messages, book 3, 155.

> ”Om ni lägger bort synden och utövar en levande tro, skall himlens välsignelsers rikedomar bli era.” Selected Messages, bok 3, 155.

The false “goody-goody religion” of apostate Protestantism was established as an official doctrine at the outset of the fourth generation of Adventism in 1957. It presented a definition of justification that “encourages the sinner to believe that God will save him while he continues in sin.” The cross, teaches that “forgiveness of sin is not the sole result of the death of Jesus,” for “He made the infinite sacrifice not only that sin might be removed, but that human nature might be restored, rebeautified, reconstructed from its ruins, and made fit for the presence of God.”

Den falska ”snäll-snäll-religionen” hos den avfälliga protestantismen fastställdes som officiell lära vid inledningen av adventismens fjärde generation år 1957. Den framlade en definition av rättfärdiggörelsen som ”uppmuntrar syndaren att tro att Gud skall frälsa honom medan han fortsätter i synd”. Korset lär att ”syndernas förlåtelse inte är det enda resultatet av Jesu död”, ty ”Han frambar det oändliga offret inte endast för att synden skulle undanröjas, utan för att den mänskliga naturen skulle återupprättas, åter förskönas, återuppbyggas ur sina ruiner och göras skickad för Guds närvaro.”

The rebellion of 1957, demonstrates that the seed of the rebellion that was planted in 1863, and that then sprouted in 1888, and which was thereafter watered by the counterfeit message represented by the book published in 1919 (The Doctrine of Christ), had ultimately brought forth the fruit of an open pronouncement that the original “faith of the just” represented by Habakkuk’s two tables, was now removed and replaced with the corrupted definition of “justification by faith” that exists in apostate Protestantism. The disobedient prophet from Judah, had returned to the assembly of mockers and eaten with the lying prophet of Bethel.

Upproret 1957 visar att det upprorsfrö som såddes 1863 och sedan grodde 1888, och som därefter vattnades av det förfalskade budskap som representeras av den bok som publicerades 1919 (The Doctrine of Christ), till sist hade burit frukten av ett öppet tillkännagivande att den ursprungliga ”den rättfärdiges tro”, representerad av Habackuks två tavlor, nu hade avlägsnats och ersatts med den fördärvade definitionen av ”rättfärdiggörelse genom tro” som finns inom den avfälliga protestantismen. Den olydige profeten från Juda hade återvänt till bespottarnas församling och ätit tillsammans med den lögnaktige profeten från Betel.

The message to the Laodicean church which was first presented to the movement of the Millerites in 1856, and then again to the Laodicean church in 1888, was rejected every step of the way. That message of Jones and Waggoner, which according to Sister White was both the message to Laodicea, and the message of justification by faith, was rejected, under the premise that the rebels who were rejecting it, were actually defending the old landmarks! The landmarks they were defending was a foundation of their own human construction, that is built upon sand.

Budskapet till den laodiceiska församlingen, vilket först framlades för milleriternas rörelse år 1856 och därefter åter till den laodiceiska församlingen år 1888, blev förkastat vid varje steg. Detta budskap av Jones och Waggoner, vilket enligt syster White både var budskapet till Laodicea och budskapet om rättfärdiggörelse genom tro, blev förkastat under förevändningen att de upproriska som förkastade det i själva verket försvarade de gamla landmärkena! De landmärken de försvarade var en grundval av deras egen mänskliga tillverkning, byggd på sand.

The message of “justification by faith” that was presented by Jones and Waggoner in 1888, included the fact of the true gospel, which identifies that those who are justified, are also sanctified. It emphasized that to be justified was to “actually” be made holy, not simply to be legally “proclaimed” as holy. The message of Jones and Waggoner, which Sister White identified she had been presenting for years before the rebellion of 1888, identifies that when justification is imputed, sanctification is simultaneously imparted.

Budskapet om ”rättfärdiggörelse genom tro” som framlades av Jones och Waggoner år 1888, innefattade det sanna evangeliets verklighet, vilken klargör att de som blir rättfärdiggjorda också blir helgade. Det betonade att att bli rättfärdiggjord var att ”verkligen” göras helig, inte endast att juridiskt ”förklaras” helig. Budskapet från Jones och Waggoner, vilket syster White angav att hon hade framställt i åratal före upproret 1888, klargör att när rättfärdiggörelse tillräknas, meddelas helgelse samtidigt.

It cannot be otherwise, for both justification and sanctification are accomplished by the presence of the Holy Spirit in the believer. Justification and sanctification are simply two words that describe two elements of one work that is accomplished within the believer by the presence of the Holy Spirit.

Det kan inte vara på annat sätt, ty både rättfärdiggörelse och helgelse fullbordas genom den Helige Andes närvaro i den troende. Rättfärdiggörelse och helgelse är helt enkelt två ord som beskriver två beståndsdelar av ett enda verk, vilket fullbordas i den troende genom den Helige Andes närvaro.

It was the very message of Moses that Korah’s rebels rejected, that was again rejected in 1856, then again in 1888, and then publicly enshrined as the salvation theology of Laodicean Adventism in 1957. The continuous rebellion wearied God, for the people said, “Everyone that doeth evil is good in the sight of the Lord, and he delighteth in them; or, Where is the God of judgment?”

Det var just det budskap som Moses förkunnade och som Koras upprorsmän förkastade, som åter förkastades år 1856, sedan åter år 1888, och därefter offentligt upphöjdes till Laodiceisk adventisms frälsningsteologi år 1957. Det fortgående upproret tröttade Gud, ty folket sade: ”Var och en som gör det onda är god i Herrens ögon, och han har behag till dem; eller: Var är domens Gud?”

They said “those that are sinning are justified by Christ’s blood, and God delights in them, even though they continue to sin.” This is the spiritual deception that is represented by the message to Laodicea (a people judged), for in spite of the fact that Christ identifies the Laodiceans as “wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked,” they believe that they are “rich, and increased with goods, and have need of nothing.” And in that condition, they are actually on the verge of being spewed out of the mouth of the Lord.

De sade: ”de som syndar blir rättfärdiggjorda genom Kristi blod, och Gud har behag i dem, trots att de fortsätter att synda.” Detta är det andliga bedrägeri som representeras av budskapet till Laodicea (ett folk som dömts), ty trots att Kristus beskriver laodiceerna som ”eländiga och ömkansvärda och fattiga och blinda och nakna”, tror de att de är ”rika och har vunnit rikedom och behöver ingenting”. Och i detta tillstånd står de i själva verket på gränsen till att utspys ur Herrens mun.

The faithful of Millerite history who had persevered through the experience of the first disappointment in 1844, as represented by Jeremiah in chapter fifteen, verse fifteen through twenty-one, as the faithful builders of the temple, who had been promised that if they would not return to the “assembly of mockers,” that they would become God’s “mouth,” did return to “the assembly of mockers” (represented by the lying prophet of Bethel), and transitioned into Laodiceans, on the verge of being spewed out of God’s mouth, and they know it not.

De trogna i den milleritiska historien, som hade hållit ut genom erfarenheten av den första besvikelsen år 1844, såsom de framställs av Jeremia i kapitel femton, vers femton till tjugoett, som de trogna byggarna av templet, vilka hade fått löftet att om de inte återvände till ”bespottarnas församling”, skulle de bli Guds ”mun”, återvände likväl till ”bespottarnas församling” (representerad av den lögnaktige profeten i Betel) och övergick till att bli laodicéer, på gränsen till att utspys ur Guds mun, och de vet det inte.

The condition of Laodicean Adventism on September 11, 2001, was typified by the condition of the Protestants on August 11, 1840. Those two histories were typified by the quibbling Jews, when the Holy Spirit descended at the baptism of Christ. In each of the three histories a former chosen people were, and are in the process now, of being passed by. The Messenger of the Covenant in the time of John the Baptist, was to enter into covenant with those whom Peter identified as a “chosen generation.”

Den laodiceiska adventismens tillstånd den 11 september 2001 förebildades av protestanternas tillstånd den 11 augusti 1840. Dessa två historiska skeenden förebildades av de ordklyvande judarna, när den Helige Ande sänkte sig ned vid Kristi dop. I var och en av de tre historiska skeendena blev, och håller nu på att bli, ett tidigare utvalt folk förbigånget. Förbundets budbärare skulle, på Johannes Döparens tid, ingå förbund med dem som Petrus identifierade som ett ”utvalt släkte”.

> But ye are a chosen generation, a royal priesthood, an holy nation, a peculiar people; that ye should show forth the praises of him who hath called you out of darkness into his marvellous light: Which in time past were not a people, but are now the people of God: which had not obtained mercy, but now have obtained mercy. 1 Peter 2:9, 10.

> Men ni är ett utvalt släkte, ett kungligt prästerskap, ett heligt folk, ett egendomsfolk, för att ni skall förkunna hans härliga gärningar, han som har kallat er från mörkret till sitt underbara ljus. Ni som förut inte var ett folk, men nu är Guds folk; ni som inte hade fått barmhärtighet, men nu har fått barmhärtighet. 1 Petrus 2:9, 10.

Peter was identifying the new chosen people of his period, which then was the Christian church. They had been selected as a “chosen generation,” during a period when Christ and John the Baptist both identified the former chosen people, as a generation of vipers.

Petrus identifierade det nya utvalda folket i hans tid, vilket då var den kristna kyrkan. De hade blivit utvalda som ett ”utvalt släkte” under en period då både Kristus och Johannes Döparen betecknade det tidigare utvalda folket som en huggormsyngel.

> O generation of vipers, how can ye, being evil, speak good things? for out of the abundance of the heart the mouth speaketh. Matthew 12:34.

> Huggormsyngel, hur kan ni, som är onda, tala det som är gott? Ty av hjärtats överflöd talar munnen. Matteus 12:34.

The generation that is passed by, is a “generation of vipers,” which is a symbol of Satan—the reptile of Bible prophecy. The generation that is passed by had filled up their cup of probationary time, and through four generations they had settled into the character of the viper. They had developed the forehead of a whore. This is why the twenty-five ancient men in Ezekiel chapter eight, are willing to bow to the sun. They had formed the character of the papacy.

Det släkte som blir förbigånget är ett ”huggormssläkte”, vilket är en symbol för Satan – den reptil som förekommer i Bibelns profetia. Det släkte som blir förbigånget hade fyllt måttet för sin prövotid, och genom fyra generationer hade de stadgat sig i huggormens karaktär. De hade utvecklat en skökas panna. Detta är anledningen till att de tjugofem äldste männen i Hesekiel kapitel åtta är villiga att tillbe solen. De hade format påvedömets karaktär.

> “The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the Word of God.” Review and Herald, July 13, 1897.

> ”Den tredje ängelns budskap har utsänts till världen för att varna människor för att ta emot vilddjurets eller dess bilds märke på sina pannor eller på sina händer. Att ta emot detta märke innebär att fatta samma beslut som vilddjuret har fattat och att förespråka samma idéer, i direkt motsats till Guds ord.” Review and Herald, 13 juli 1897.

The mark of the beast, is the mark of the man of sin, who is the pope of Rome and the earthly representative of Satan. To come to the same mind as the beast, is to come to the same mind as Satan, who is symbolized as a viper.

Vilddjurets märke är syndens människas märke, hon som är påven i Rom och Satans jordiske representant. Att komma till samma sinnelag som vilddjuret är att komma till samma sinnelag som Satan, vilken symboliskt framställs som en huggorm.

> “To secure worldly gains and honors, the church was led to seek the favor and support of the great men of earth; and having thus rejected Christ, she was induced to yield allegiance to the representative of Satan—the bishop of Rome.” The Great Controversy, 50.

> ”För att vinna världsliga fördelar och hedersbetygelser förmåddes kyrkan att söka gunst och stöd hos jordens stora män; och då hon därigenom hade förkastat Kristus, förleddes hon att avlägga trohet mot Satans representant — biskopen i Rom.” The Great Controversy, 50.

In the last generation of a former chosen people, their character reflects the character of Satan. The “chosen generation” who in times past, were not the people of God, are chosen through a process of testing, purging and purification. Those that pass the testing process are chosen to be in a covenant relationship with God. The Lord entered into covenant with the Christian church, then again with Millerite Adventism, and He does so again with the one hundred and forty-four thousand.

I den sista generationen av ett tidigare utvalt folk återspeglar deras karaktär Satans karaktär. Det ”utvalda släkte” som i forna tider inte var Guds folk, blir utvalt genom en process av prövning, utrensning och rening. De som består prövningsprocessen blir utvalda att stå i ett förbundsförhållande med Gud. Herren ingick förbund med den kristna kyrkan, därefter åter med milleritisk adventism, och det gör Han åter med de etthundrafyrtiofyra tusen.

When the Lord enters into covenant with the newly chosen people of God (who in times past were not the people of God), He comes to them as the Messenger of the Covenant. In each of the three histories that fulfill Malachi chapter three, there is a messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant. The first messenger was John the Baptist, who typified the second and third messenger. The second messenger was William Miller. Together the prophetic characteristics of John the Baptist and William Miller establish the characteristics of the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant to come and enter into covenant with the one hundred and forty-four thousand.

När Herren ingår förbund med Guds nyutvalda folk (som förr inte var Guds folk), kommer han till dem som Förbundets budbärare. I var och en av de tre historiska skeendena som uppfyller Malaki kapitel tre finns det en budbärare som bereder vägen för Förbundets budbärare. Den förste budbäraren var Johannes Döparen, som var en förebild på den andre och den tredje budbäraren. Den andre budbäraren var William Miller. Tillsammans fastställer de profetiska kännetecknen hos Johannes Döparen och William Miller kännetecknen hos den budbärare som bereder vägen för Förbundets budbärare att komma och ingå förbund med de etthundrafyrtiofyratusen.

The three messengers that prepare the way for Christ, who is the Messenger of the Covenant, to suddenly come to His temple, illustrate a work that is accomplished in the time of the investigative judgment, which concludes at the executive judgment.

De tre budbärare som bereder vägen för Kristus, som är förbundets Budbärare, att plötsligt komma till sitt tempel, åskådliggör ett verk som fullbordas under den undersökande domen, vilken avslutas vid den verkställande domen.

> “In the last days of this earth’s history, God’s covenant with his commandment-keeping people is to be renewed. ‘In that day I will make a covenant for them with the beasts of the field, and with the fowls of heaven, and with the creeping things of the ground: and I will break the bow and the sword and the battle out of the earth, and I will make them to lie down safely. And I will betroth thee unto me forever; yea, I will betroth thee unto me in righteousness, and in judgment, and in loving-kindness, and in mercies. I will even betroth thee unto me in faithfulness; and thou shalt know the Lord.’

> ”Under de sista dagarna av denna jords historia skall Guds förbund med sitt budhållande folk förnyas. ”På den dagen skall jag sluta ett förbund för dem med markens djur och med himlens fåglar och med markens kräldjur; och bågen och svärdet och kriget skall jag bryta bort ur landet, och jag skall låta dem bo i trygghet. Och jag skall trolova dig med mig för evigt; ja, jag skall trolova dig med mig i rättfärdighet och rätt och i nåd och barmhärtighet. Ja, jag skall trolova dig med mig i trofasthet, och du skall lära känna Herren.”

> “‘And it shall come to pass in that day, I will hear, saith the Lord, I will hear the heavens, and they shall hear the earth; and the earth shall hear the corn, and the wine, and the oil; and they shall hear Jezreel. And I will sow her unto me in the earth; and I will have mercy upon her that had not obtained mercy; and I will say to them which were not my people, Thou art my people; and they shall say, Thou art my God.’ Hosea 2:14–23.

> ”Och det skall ske på den dagen att jag skall svara, säger Herren, jag skall svara himlarna, och de skall svara jorden; och jorden skall svara säden och vinet och oljan; och de skall svara Jisreel. Och jag skall så henne åt mig i landet; och jag skall förbarma mig över henne som inte hade fått barmhärtighet; och jag skall säga till dem som inte var mitt folk: Du är mitt folk; och de skall säga: Du är min Gud.” Hosea 2:14–23.

> “‘In that day, . . . the remnant of Israel, and such as are escaped of the house of Jacob, . . . shall stay upon the Lord, the Holy One of Israel, in truth.’ Isaiah 10:20. From ‘every nation, and kindred, and tongue, and people’ there will be those who will gladly respond to the message, ‘Fear God, and give glory to him; for the hour of his judgment is come.’ They will turn from every idol that binds them to this earth, and will ‘worship him at that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’ They will free themselves from every entanglement, and will stand before the world as monuments of God’s mercy. Obedient to every divine requirement, they will be recognized by angels and by men as those that ‘keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’ Revelation 14:6–7, 12.

> ”På den dagen … skall Israels kvarleva och de av Jakobs hus som har undkommit … i sanning stödja sig på Herren, Israels Helige.” Jesaja 10:20. Från ”alla folk och stammar och språk och folkslag” skall det finnas sådana som villigt svarar på budskapet: ”Frukta Gud och ge honom ära; ty stunden för hans dom har kommit.” De skall vända sig bort från varje avgud som binder dem vid denna jord och skall ”tillbe honom som har gjort himlen och jorden och havet och vattenkällorna.” De skall befria sig från varje snärjande band och stå inför världen som minnesmärken över Guds barmhärtighet. Lydiga mot varje gudomligt krav skall de av änglar och människor kännas igen som sådana som ”håller Guds bud och Jesu tro.” Uppenbarelseboken 14:6–7, 12.

> “‘Behold, the days come, saith the Lord, that the plowman shall overtake the reaper, and the treader of grapes him that soweth seed; and the mountains shall drop sweet wine, and all the hills shall melt. And I will bring again [reverse] the captivity of my people of Israel, and they shall build the waste cities, and inhabit them; and they shall plant vineyards, and drink the wine thereof; they shall also make gardens, and eat the fruit of them. And I will plant them upon their land, and they shall no more be pulled up out of their land which I have given them, saith the Lord thy God. Amos 9:13–15.’” Review and Herald, February 26, 1914.

> ”Se, dagar kommer, säger Herren, då plöjaren skall hinna upp skördemannen, och druvtramparen honom som sår utsädet; och bergen skall drypa av söt vinmust, och alla höjder skall smälta. Och jag skall återföra [vända] mitt folk Israels fångenskap, och de skall bygga upp de ödelagda städerna och bo i dem; de skall plantera vingårdar och dricka deras vin; de skall också anlägga trädgårdar och äta deras frukt. Och jag skall plantera dem i deras land, och de skall aldrig mer ryckas upp ur det land som jag har gett dem, säger Herren, din Gud. Amos 9:13–15.’” Review and Herald, 26 februari 1914.

Malachi chapter three, was fulfilled in the time of Christ, and in the time of the Millerites, and those two histories identify its fulfillment in the last days. Sister White aligns the fulfillment of Malachi chapter three, with Christ’s work of cleansing the temple.

Malaki kapitel tre uppfylldes i Kristi tid och under milleriternas tid, och dessa två historiska skeenden identifierar dess uppfyllelse i de sista dagarna. Syster White sammanför uppfyllelsen av Malaki kapitel tre med Kristi verk att rena templet.

> “In cleansing the temple from the world’s buyers and sellers, Jesus announced His mission to cleanse the heart from the defilement of sin,—from the earthly desires, the selfish lusts, the evil habits, that corrupt the soul. Malachi 3:1–3 quoted.” The Desire of Ages, 161.

> ”När Jesus renade templet från världens köpare och säljare tillkännagav Han sitt uppdrag att rena hjärtat från syndens orenhet, — från de jordiska begären, de själviska lustarna, de onda vanorna, som fördärvar själen. Malaki 3:1–3 citerat.” Messias, s. 161.

The cleansing of the temple by Christ represented His work of cleansing the heart of the repentant sinner. In His ministry among men, He twice cleansed the earthly temple.

Kristi rening av templet utgjorde en förebild för hans verk att rena den ångerfulle syndarens hjärta. Under sin tjänst bland människorna renade han det jordiska templet två gånger.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils’ (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, ‘teaching for doctrines the commandments of men’ (Matthew 15:9).

> ”Profeten säger: ’Jag såg en annan ängel komma ner från himlen; han hade stor makt, och jorden upplystes av hans härlighet. Och han ropade med stark röst: Fallet, fallet är det stora Babylon, och det har blivit en boning för onda andar’ (Uppenbarelseboken 18:1, 2). Detta är samma budskap som gavs av den andre ängeln. Babylon har fallit, ’därför att hon har gett alla folk att dricka av sin otukts vredes vin’ (Uppenbarelseboken 14:8). Vad är detta vin?—Hennes falska läror. Hon har gett världen en falsk sabbat i stället för sabbaten enligt det fjärde budet, och hon har upprepat den lögn som Satan först sade till Eva i Eden — själens naturliga odödlighet. Många besläktade villfarelser har hon spritt vida omkring, ’så att hon lär såsom läror människobud’ (Matteusevangeliet 15:9).”

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> ”När Jesus började sin offentliga tjänst, renade Han templet från dess sakrilegiösa vanhelgande. Bland de sista handlingarna i Hans tjänst var den andra reningen av templet. Så sker också i det sista verket för världens varning två särskilda kallelser till församlingarna. Den andre ängelns budskap är: ’Störtat, störtat är det stora Babylon, därför att det har gett alla folk att dricka av sin otukts vredes vin’ (Uppenbarelseboken 14:8). Och i det höga ropet i den tredje ängelns budskap hörs en röst från himlen säga: ’Gå ut från henne, mitt folk, så att ni inte blir delaktiga i hennes synder och inte får del av hennes plågor. Ty hennes synder har nått upp till himlen, och Gud har kommit ihåg hennes missgärningar’ (Uppenbarelseboken 18:4, 5).” Selected Messages, bok 2, 118.

In the fulfillment of Malachi chapter three, John the Baptist was the messenger who prepared for Jesus, as the Messenger of the Covenant, to suddenly come to His temple and twice cleanse it. In His ministry of three and a half years, He cleansed the temple at the beginning and ending of His ministry, thus identifying that the cleansing work has a beginning that represents the ending. Jesus always illustrates the ending with the beginning, and in agreement with His work as Alpha and Omega the three and a half years began and ended with a temple cleansing.

I uppfyllelsen av Malaki kapitel tre var Johannes döparen den budbärare som beredde vägen för att Jesus, såsom förbundets Budbärare, plötsligt skulle komma till sitt tempel och två gånger rena det. Under sin tjänst på tre och ett halvt år renade han templet i början och i slutet av sin tjänst och visade därmed att reningsverket har en början som representerar slutet. Jesus åskådliggör alltid slutet genom början, och i överensstämmelse med sitt verk som Alfa och Omega började och slutade de tre och ett halvt åren med en tempelrening.

At the conclusion of the three and a half years, He shed the blood that confirmed the covenant that fulfilled the prediction of Daniel chapter nine that He would confirm the covenant with many for one week, in the midst of which He would be cut off.

Vid slutet av de tre och ett halvt åren utgöt Han det blod som bekräftade förbundet och uppfyllde förutsägelsen i Daniels nionde kapitel, att Han skulle stadfästa förbundet med många under en vecka, mitt i vilken Han skulle bli avskuren.

> And after threescore and two weeks shall Messiah be cut off, but not for himself: and the people of the prince that shall come shall destroy the city and the sanctuary; and the end thereof shall be with a flood, and unto the end of the war desolations are determined. And he shall confirm the covenant with many for one week: and in the midst of the week he shall cause the sacrifice and the oblation to cease, and for the overspreading of abominations he shall make it desolate, even until the consummation, and that determined shall be poured upon the desolate. Daniel 9:26, 27.

> Och efter sextiotvå veckor skall Messias bli avskuren, men inte för sin egen skull; och folket till den furste som skall komma skall förstöra staden och helgedomen; och dess slut skall komma såsom med en översvämning, och intill krigets slut är förödelse fast besluten. Och han skall stadfästa förbundet med de många under en vecka; och mitt i veckan skall han göra slut på slaktoffer och matoffer, och genom styggelsernas utbredning skall han göra det öde, ända till fullbordan, och det som är fast beslutat skall utgjutas över den ödelagda. Daniel 9:26, 27.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “Page after page might be written in regard to these things. Whole conferences are becoming leavened with the same perverted principles. ‘For the rich men thereof are full of violence, and the inhabitants thereof have spoken lies, and their tongue is deceitful in their mouth.’ The Lord will work to purify his church. I tell you in truth, the Lord is about to turn and overturn in the institutions called by his name.

> ”Sida efter sida skulle kunna skrivas om dessa ting. Hela konferenser blir genomsyrade av samma förvrängda principer. ’Ty dess rika män är fulla av våld, och dess invånare har talat lögn, och deras tunga är bedräglig i deras mun.’ Herren skall verka för att rena sin församling. Jag säger er i sanning: Herren står i begrepp att vända upp och ned på institutionerna som kallas vid hans namn.

> “Just how soon this refining process will begin, I cannot say, but it will not be long deferred. He whose fan is in his hand will cleanse his temple of its moral defilement. He will thoroughly purge his floor. God has a controversy with all who practice the least injustice; for in so doing they reject the authority of God, and imperil their interest in the atonement, the redemption which Christ has undertaken for every son and daughter of Adam. Will it pay to take a course abhorrent to God? Will it pay to put upon your censers strange fire to offer before God, and say it makes no difference?

> ”Hur snart denna reningsprocess kommer att börja kan jag inte säga, men den skall inte dröja länge. Han som har sin kastskovel i sin hand skall rena sitt tempel från dess moraliska orenhet. Han skall grundligt rensa sin tröskplats. Gud har en sak med alla som utövar ens den minsta orättvisa; ty därigenom förkastar de Guds auktoritet och äventyrar sin del i försoningen, den återlösning som Kristus har åtagit sig för varje son och dotter till Adam. Lönar det sig att slå in på en väg som är avskyvärd för Gud? Lönar det sig att lägga främmande eld i era rökelsekar för att bära fram inför Gud och säga att det inte gör någon skillnad?”

> “It has not been after God’s order to center so much in Battle Creek. The state of things now exists that was presented before me as a warning. I am sick at heart at the representation. The Lord gave warnings to prevent this demoralizing condition of things, but they have not been heeded. ‘Ye are the salt of the earth: but if the salt have lost his savor, wherewith shall it be salted? It is thenceforth good for nothing, but to be cast out, and to be trodden under foot of men.’

> ”Det har inte varit efter Guds ordning att koncentrera så mycket till Battle Creek. Det tillstånd som nu råder är detsamma som framställdes för mig som en varning. Jag är sjuk till hjärtat över denna framställning. Herren gav varningar för att förebygga detta demoraliserande tillstånd, men de har inte blivit hörsammade. ’I ären jordens salt; men om saltet har mist sin sälta, varmed skall man då göra det salt? Det duger därefter inte till något annat än att kastas ut och trampas ned av människorna.’”

> “I appeal to my brethren to wake up. Unless a change takes place speedily, I must give the facts to the people; for this state of things must change; unconverted men must no longer be managers and directors in so important and sacred work. With David we are forced to say, ‘It is time for thee, Lord, to work: for they have made void thy law.’” Special Testimonies, 30, 31.

> ”Jag vädjar till mina bröder att vakna upp. Om inte en förändring snart äger rum, måste jag lägga fram fakta för folket; ty detta tillstånd måste förändras; oomvända män får inte längre vara föreståndare och ledare i ett så viktigt och heligt verk. Tillsammans med David tvingas vi säga: ’Det är tid för dig, Herre, att handla; ty de har gjort din lag om intet.’” Special Testimonies, 30, 31.

Back to Articles