Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Twenty

Den Dolda Historien om den Fyrtionde Versen – Nummer Tjugo

The Second Woe - Part Seven - Ezekiel

Det andra ve – Del sju – Hesekiel

Author

Jeff Pippenger

Published

July 29, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

It is an acceptable biblical understanding to identify the prophet Ezekiel as thirty years old in his opening verses.

Det är en godtagbar biblisk förståelse att identifiera profeten Hesekiel som trettio år gammal i sina inledande verser.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. In the fifth day of the month, which was the fifth year of king Jehoiachin’s captivity, The word of the Lord came expressly unto Ezekiel the priest, the son of Buzi, in the land of the Chaldeans by the river Chebar; and the hand of the Lord was there upon him. Ezekiel 1:1–3.

> Och det skedde i det trettionde året, i fjärde månaden, på femte dagen i månaden, när jag var bland de bortförda vid floden Kebar, att himlarna öppnades, och jag såg syner från Gud. På femte dagen i månaden, vilket var i femte året av kung Jojakins fångenskap, kom Herrens ord uttryckligen till prästen Hesekiel, Busis son, i kaldéernas land vid floden Kebar; och där var Herrens hand över honom. Hesekiel 1:1–3.

Some believe “the thirtieth year” is based upon a specific jubilee cycle, which began with king Josiah and ended with verse one of chapter forty.

Somliga menar att ”det trettionde året” grundar sig på en bestämd jubelårscykel, som började med kung Josia och avslutades med den första versen i kapitel fyrtio.

> In the five and twentieth year of our captivity, in the beginning of the year, in the tenth day of the month, in the fourteenth year after that the city was smitten, in the selfsame day the hand of the Lord was upon me, and brought me thither. Ezekiel 40:1.

> I vårt fångenskaps fem och tjugonde år, vid årets början, på månadens tionde dag, i det fjortonde året efter det att staden hade blivit slagen, just på den dagen kom Herrens hand över mig och förde mig dit. Hesekiel 40:1.

Biblical chronologists date verse one of chapter forty as either April 28 or October 22, 573 BC. All the prophets identify the latter days, so the fall date of October 22, 573 BC is the omega date of a line that began fifty years prior in what is called “Josiah’s Great Passover” on May 5, 622 BC.

Bibliska kronologer daterar den första versen i kapitel fyrtio antingen till den 28 april eller den 22 oktober 573 f.Kr. Alla profeterna identifierar de yttersta dagarna, så höstdatumet den 22 oktober 573 f.Kr. är omegadatumet för en linje som började femtio år tidigare i det som kallas ”Josias stora påsk” den 5 maj 622 f.Kr.

The number thirty is a symbol of the priests who were to be thirty years old when they began to serve. Whether verse one through three of Ezekiel one, is identifying Ezekiel’s age as thirty, or simply as a symbol of a priest he would also be represented as thirty years old. If the thirty years of verse one is as others believe; representing the thirtieth year since Josiah’s Great Passover in 622 BC, the prophetic implications are still the same.

Talet trettio är en symbol för prästerna, som skulle vara trettio år gamla när de började tjänstgöra. Huruvida vers ett till tre i Hesekiel 1 anger att Hesekiel var trettio år gammal, eller helt enkelt fungerar som en symbol för en präst, skulle han likväl också framställas som trettio år gammal. Om de trettio åren i vers 1, såsom andra menar, avser det trettionde året sedan Josias stora påsk år 622 f.Kr., är de profetiska implikationerna fortfarande desamma.

Josiah means “foundation,” and his Great Passover began a jubilee period that ended on October 22 on the Day of Atonement 573 BC. The “jubilee line” from Josiah to October 22 aligns with the history of 1840 to 1844. The foundations of 1840 were represented by king Josiah and also by Josiah Litch. October 22 was represented by the horn of the jubilee trumpet being sounded along with the horn of the Day of Atonement.

Josia betyder ”grund”, och hans stora påsk inledde en jubelårsperiod som slutade den 22 oktober på Försoningsdagen år 573 f.Kr. ”Jubileumslinjen” från Josia till den 22 oktober överensstämmer med historien från 1840 till 1844. Grunderna år 1840 representerades av kung Josia och även av Josiah Litch. Den 22 oktober representerades av hornet från jubelårstrumpeten som ljöd tillsammans med hornet för Försoningsdagen.

> And thou shalt number seven sabbaths of years unto thee, seven times seven years; and the space of the seven sabbaths of years shall be unto thee forty and nine years. Then shalt thou cause the trumpet of the jubilee to sound on the tenth day of the seventh month, in the day of atonement shall ye make the trumpet sound throughout all your land. Leviticus 25:8, 9.

> Och du skall räkna sju årsveckor åt dig, sju gånger sju år; och tiden för de sju årsveckorna skall för dig vara fyrtionio år. Därefter skall du låta jubelårets basun ljuda på tionde dagen i sjunde månaden; på försoningsdagen skall ni låta basunen ljuda över hela ert land. 3 Moseboken 25:8, 9.

Ezekiel is set within the Jubilee line from king Josiah to October 22, a line that represents Revelation ten’s first and second angels from 1840 unto 1844. Ezekiel represents the Millerites of the first and second angels and the one hundred and forty-four thousand of the third angel. Ezekiel represents the priesthood of the one hundred and forty-four thousand, but his primary prophetic attribute is that he is a prophet.

Hesekiel är placerad inom jubellinjen från kung Josia till den 22 oktober, en linje som representerar Uppenbarelseboken 10:s första och andra ängel från 1840 till 1844. Hesekiel representerar milleriterna under den första och andra ängelns budskap och de ett hundra fyrtiofyra tusen under den tredje ängeln. Hesekiel representerar de ett hundra fyrtiofyra tusens prästadöme, men hans främsta profetiska kännetecken är att han är en profet.

## Prophet, Priest and King

Profet, präst och kung

There are three biblical characters that began to serve when thirty years of age. Along with Ezekiel were David and Joseph. Because they all began to serve at the age of thirty, they are all priests. David is a symbol of the king, Joseph is the priest and Ezekiel is the prophet in the threefold kingdom of glory that consists of a prophet, a priest and a king.

Det finns tre bibliska gestalter som började tjäna vid trettio års ålder. Vid sidan av Hesekiel var det David och Josef. Eftersom de alla började tjäna vid trettio års ålder, är de alla präster. David är en symbol för kungen, Josef är prästen och Hesekiel är profeten i det trefaldiga härlighetens rike, som består av en profet, en präst och en kung.

However we might apply the prophet Ezekiel as a symbol, he is a priest, and when applied in the line of the jubilee from Josiah to October 22, Ezekiel is a priest who would represent a priest in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand as typified by the history of 1840 to 1844 and king Josiah to October 22, 573 BC.

Hur vi än må tillämpa profeten Hesekiel som en symbol, är han en präst, och när han tillämpas i jubelårslinjen från Josia till den 22 oktober, är Hesekiel en präst som skulle representera en präst i de etthundrafyrtiofyratusens beseglingstid, sådan den förebildas av historien från 1840 till 1844 och kung Josia till den 22 oktober 573 f.Kr.

## Twenty-two

Tjugotvå

The Bible is clear that Ezekiel ministered for twenty-two years. “Twenty-two” is a symbol of the one hundred and forty-four thousand who are the ensign of Divinity combined with humanity. In the history represented by Josiah’s Passover unto chapter forty’s October 22’s Jubilee celebration, Josiah’s Passover typified the work of Josiah Litch in 1838 and 1840. That work was setting forth the time prophecies of the first and second woes. It can now be seen that the prophecy of the first and second woes is much larger than the pioneers recognized.

Bibeln är tydlig med att Hesekiel utövade sin tjänst i tjugotvå år. ”Tjugotvå” är en symbol för de hundrafyrtiofyra tusen, vilka är sinnebilden för gudomlighet förenad med mänsklighet. I den historia som representeras från Josias påskhögtid till fyrtionde kapitlets jubelfirande den 22 oktober, förebildade Josias påskhögtid Josiah Litchs verk år 1838 och 1840. Detta verk bestod i att framlägga tidsprofetiorna om det första och det andra veropet. Det kan nu ses att profetian om det första och det andra veropet är mycket större än pionjärerna insåg.

Ezekiel as a biblical prophet identifies more specific dates in his writings than any other biblical author.

Hesekiel identifierar sig som en biblisk profet och anger i sina skrifter fler specifika datum än någon annan biblisk författare.

Ezekiel is the omega of the day equaling a year in Bible prophecy. In the book of Numbers, the alpha mention of the day year principle is represented at the first rebellion at Kadesh that brought about forty years of wandering in the wilderness. The last, or omega rebellion is being represented by Ezekiel in chapter four as Jerusalem is destroyed.

Hesekiel är dagens omega, motsvarande ett år i Bibelns profetia. I Fjärde Moseboken representeras alfaomnämnandet av dag-år-principen vid den första rebellionshandlingen i Kadesh, vilken medförde fyrtio års ökenvandring. Den sista, eller omega-rebellionen, representeras av Hesekiel i kapitel fyra, när Jerusalem förstörs.

## Alpha

Alfa

> After the number of the days in which ye searched the land, even forty days, each day for a year, shall ye bear your iniquities, even forty years, and ye shall know my breach of promise. I the Lord have said, I will surely do it unto all this evil congregation, that are gathered together against me: in this wilderness they shall be consumed, and there they shall die. Numbers 14:34, 35.

> Efter antalet av de dagar då ni bespejade landet, fyrtio dagar, ett år för varje dag, skall ni bära era missgärningar, fyrtio år, och ni skall få erfara mitt brutna löfte. Jag, Herren, har talat; sannerligen skall jag göra så med hela denna onda menighet, som har samlat sig mot mig: i denna öken skall de förgås, och där skall de dö. 4 Moseboken 14:34, 35.

## Omega

Omega

> Lie thou also upon thy left side, and lay the iniquity of the house of Israel upon it: according to the number of the days that thou shalt lie upon it thou shalt bear their iniquity. For I have laid upon thee the years of their iniquity, according to the number of the days, three hundred and ninety days: so shalt thou bear the iniquity of the house of Israel. And when thou hast accomplished them, lie again on thy right side, and thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days: I have appointed thee each day for a year. Therefore thou shalt set thy face toward the siege of Jerusalem, and thine arm shall be uncovered, and thou shalt prophesy against it. Ezekiel 4:4–7.

> Lägg dig också på din vänstra sida och lägg Israels hus missgärning på den; så många dagar som du ligger på den skall du bära deras missgärning. Ty jag har lagt deras missgärnings år på dig, efter antalet dagar, tre hundra nittio dagar; så skall du bära Israels hus missgärning. Och när du har fullgjort dessa, lägg dig åter på din högra sida, och du skall bära Juda hus missgärning i fyrtio dagar; jag har bestämt en dag för varje år. Därför skall du vända ditt ansikte mot Jerusalems belägring, och din arm skall vara blottad, och du skall profetera mot det. Hesekiel 4:4–7.

Kadesh and Jerusalem’s destruction represent the alpha and omega rebellion representing the day for a year principle. The “day for a year principle” was the primary rule of the Millerite's and in the history of 1840 to 1844, as typified in the Jubilee line of king Josiah unto October 22. Ezekiel sets forth more dates than any other prophet. Within the dating of Ezekiel, the line of the Jubilee is identified, tying Ezekiel’s witness directly into the history of the first and second angels, and thereafter the history of the third angel.

Kadesh och Jerusalems förstörelse representerar alfa- och omegaupproret, vilket representerar dag-för-ett-år-principen. ”Dag-för-ett-år-principen” var milleriternas främsta regel och i historien från 1840 till 1844, såsom förebildad i jubileumslinjen från kung Josia fram till den 22 oktober. Hesekiel framlägger fler dateringar än någon annan profet. Inom Hesekiels dateringar identifieras jubileumets linje, vilken direkt knyter Hesekiels vittnesbörd till den första och den andra ängelns historia, och därefter till den tredje ängelns historia.

Along with the “Jubilee line” Ezekiel lies on his side for three hundred and ninety days, then on his other side for forty days. “Four hundred and thirty” is a symbol of the old and new covenants, for Abram’s covenant promise of four hundred years of captivity in Egypt found the second witness of thirty years with the apostle Paul. Together Abram, (later Abraham) of ‘the old’ and Saul, (later Paul) of ‘the new’ combined their witnesses to establish four hundred and thirty years as a symbol of the everlasting covenant. “Three hundred and ninety days” “shalt thou bear the iniquity of the house of Israel.” “And” “thou shalt bear the iniquity of the house of Judah forty days.” Together the right side and the left side equal Abram and Paul.

Tillsammans med ”jubellinjen” ligger Hesekiel på sin sida i trehundranittio dagar, därefter på sin andra sida i fyrtio dagar. ”Fyrahundratrettio” är en symbol för det gamla och det nya förbundet, ty Abrams förbundslöfte om fyrahundra års fångenskap i Egypten fick sitt andra vittne i trettio år genom aposteln Paulus. Tillsammans förenade Abram, (senare Abraham) från ’det gamla’, och Saul, (senare Paulus) från ’det nya’, sina vittnesbörd för att fastställa fyrahundratrettio år som en symbol för det eviga förbundet. ”Trehundranittio dagar” ”skall du bära Israels hus’ missgärning.” ”Och” ”du skall bära Juda hus’ missgärning i fyrtio dagar.” Tillsammans motsvarar den högra sidan och den vänstra sidan Abram och Paulus.

The covenant was always based upon obedience or disobedience—life or death. The year day principle in Millerite history was a life or death issue, and the history was announced by the first angel as the everlasting gospel. The “gospel” is a life or death issue, and the life or death testing issue of Millerite history was set within the context of the principle of a day equating to a year. The prediction that empowered the message of the first angel was the three hundred ninety-one years and fifteen days prophecy of the second woe. Within the three hundred and ninety days that Ezekiel laid upon his left side is an illustration of the three hundred and ninety-one years and fifteen days time prophecy of the second woe. It requires prophetic discernment to rightly divide the prophecy, but it is nothing less than the continuing work of the Lion of the tribe of Judah unsealing the message of the midnight cry.

Förbundet har alltid varit grundat på lydnad eller olydnad — liv eller död. År-dag-principen i milleriternas historia var en fråga om liv eller död, och denna historia tillkännagavs av den förste ängeln som det eviga evangeliet. ”Evangeliet” är en fråga om liv eller död, och den prövande fråga om liv eller död som utmärkte milleriternas historia var satt inom ramen för principen att en dag motsvarar ett år. Den förutsägelse som gav kraft åt den förste ängelns budskap var den andra veets profetia om tre hundra nittioett år och femton dagar. I de tre hundra nittio dagar som Hesekiel låg på sin vänstra sida finns en illustration av den andra veets tidsprofetia om tre hundra nittioett år och femton dagar. Det krävs profetisk urskillning för att rätt dela profetian, men det är inget mindre än det fortsatta verket av Lejonet av Juda stam, när han bryter sigillen på midnattsropets budskap.

I contend that Ezekiel must be treated as a symbol of the one hundred and forty-four thousand, but primarily as a symbol of the gift of the Spirit of Prophecy, whether represented as a manifestation of a latter-day prophet, or as a manifestation of the covenant people who understand the principle of line upon line methodology.

Jag hävdar att Hesekiel måste betraktas som en symbol för de etthundrafyrtiofyra tusen, men främst som en symbol för profetians Andes gåva, vare sig den framställs som en uppenbarelse genom en profet i den yttersta tiden, eller som en uppenbarelse genom förbundsfolket som förstår principen om metodiken rad på rad.

I contend that Ezekiel’s light upon the three hundred and ninety-one years and fifteen days prophecy aligns with the dirt brush man casting the jewels into the larger casket.

Jag hävdar att Hesekiels ljus över profetian om tre hundra nittioett år och femton dagar överensstämmer med smutsborstmannens kastande av juvelerna i det större skrinet.

I contend that the light from Ezekiel is an essential element of the capstone message, when the temple is finished.

Jag hävdar att ljuset från Hesekiel är en väsentlig del av slutstensbudskapet, när templet är fullbordat.

Ezekiel is at October 22 in verse one of chapter forty, and it is there that the vision of the future temple is given to Ezekiel. That temple is the temple of the one hundred and forty-four thousand, of which Ezekiel is a symbol of that number. That group will have passed two tests before they reach the third and litmus test. Ezekiel is portrayed as receiving his light in the temple, and therefore the light he produces as a symbol represents the light that comes when God’s people enter the Most Holy Place in alignment with Daniel chapter ten.

Hesekiel befinner sig vid den tjugoandra oktober i den första versen i kapitel fyrtio, och det är där som synen av det framtida templet ges åt Hesekiel. Det templet är de etthundrafyrtiofyratusendes tempel, och Hesekiel är en symbol för det talet. Den gruppen kommer att ha genomgått två prov innan den når det tredje och avgörande lackmusprovet. Hesekiel framställs som mottagande sitt ljus i templet, och därför representerar det ljus han frambringar som symbol det ljus som kommer när Guds folk går in i det Allraheligaste i överensstämmelse med Daniel kapitel tio.

The light of the Revelation of Jesus Christ that is unsealed, is unsealed just before probation closes.

Ljuset från Jesu Kristi uppenbarelse, som öppnas, öppnas strax innan nådatiden avslutas.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Och han sade till mig: Försegla inte orden i profetian i denna bok, ty tiden är nära. Den som är orättfärdig må fortsätta att göra orätt, och den som är oren må fortsätta att vara oren, och den som är rättfärdig må fortsätta att öva rättfärdighet, och den som är helig må fortsätta att vara helig. Uppenbarelseboken 22:10, 11.

The “time is at hand” just before probation closes in verse eleven, and the Revelation of Jesus Christ is therefore unsealed at that time, for “the time is at hand.”

”Tiden är nära” alldeles innan nådatiden avslutas i vers elva, och Jesu Kristi uppenbarelse är därför avseglad vid den tiden, ty ”tiden är nära”.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to shew unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Jesu Kristi uppenbarelse, som Gud gav honom för att visa sina tjänare vad som snart måste ske; och han sände den och tillkännagav den genom sin ängel för sin tjänare Johannes, som vittnade om Guds ord och om Jesu Kristi vittnesbörd och om allt som han såg. Salig är den som läser och de som hör orden i denna profetia och bevarar det som är skrivet i den; ty tiden är nära. Uppenbarelseboken 1:1–3.

Probation closes for Laodicean Seventh-day Adventism at the Sunday law and Adventism is represented as Jerusalem in chapter nine of Ezekiel. There those who sigh and cry for the abominations done in the land and in the church receive the seal. The sealing takes place when the east winds of Islam are angering the nations, just before probation closes. In Ezekiel chapter eight the four generations of Adventism conclude with the fourth generation being symbolized by the twenty-five leaders bowing to the sun.

Nådatiden upphör för den laodiceiska sjundedagsadventismen vid söndagslagen, och adventismen framställs som Jerusalem i nionde kapitlet av Hesekiel. Där får de som suckar och ropar över de styggelser som begås i landet och i församlingen sigillet. Förseglingen äger rum när Islams östanvindar upprör nationerna, strax innan nådatiden upphör. I åttonde kapitlet av Hesekiel avslutas adventismens fyra generationer, varvid den fjärde generationen symboliseras av de tjugofem ledarna som böjer sig för solen.

That vision was given symbolically one day before the Sunday law, or just before the close of probation as represented by six, six, six.

Denna syn gavs symboliskt en dag före söndagslagen, eller strax före nådatidens avslutning, såsom den framställs genom sex, sex, sex.

> And it came to pass in the sixth year, in the sixth month, in the fifth day of the month, as I sat in mine house, and the elders of Judah sat before me, that the hand of the Lord God fell there upon me. Then I beheld, and lo a likeness as the appearance of fire: from the appearance of his loins even downward, fire; and from his loins even upward, as the appearance of brightness, as the colour of amber. And he put forth the form of an hand, and took me by a lock of mine head; and the spirit lifted me up between the earth and the heaven, and brought me in the visions of God to Jerusalem, to the door of the inner gate that looketh toward the north; where was the seat of the image of jealousy, which provoketh to jealousy. And, behold, the glory of the God of Israel was there, according to the vision that I saw in the plain. Ezekiel 8:1–4.

> Och det skedde i det sjätte året, i sjätte månaden, på femte dagen i månaden, när jag satt i mitt hus och Juda äldste satt inför mig, att Herren Guds hand föll över mig där. Då såg jag, och se, en gestalt som till utseendet var såsom eld: från det som såg ut som hans höfter och nedåt var det eld, och från hans höfter och uppåt såsom ett sken, såsom färgen av bärnsten. Och han räckte ut något som liknade en hand och grep mig i en lock av mitt huvud; och anden lyfte mig upp mellan jorden och himlen och förde mig i Guds syner till Jerusalem, till ingången av den inre port som vetter mot norr, där avgudabilden som väcker nitälskan hade sin plats. Och se, Israels Guds härlighet var där, enligt den syn som jag hade sett på slätten. Hesekiel 8:1–4.

The vision of the sixth year, sixth month and fifth day came just before ‘666,’ a symbol of the Sunday law, when probation closes for Laodicean Adventism. That vision was “according to the vision” Ezekiel “saw in the plain.” The vision he saw in the plain is found earlier, in chapter three.

Synen i det sjätte året, den sjätte månaden och på den femte dagen kom strax före ”666”, en symbol för söndagslagen, när prövotiden avslutas för laodiceisk adventism. Denna syn var ”i enlighet med den syn” som Hesekiel ”såg på slätten”. Den syn han såg på slätten återfinns tidigare, i kapitel tre.

> Then I arose, and went forth into the plain: and, behold, the glory of the Lord stood there, as the glory which I saw by the river of Chebar: and I fell on my face. Ezekiel 3:23.

> Då reste jag mig och gick ut på slätten; och se, där stod Herrens härlighet, lik den härlighet som jag hade sett vid floden Kebar, och jag föll ner på mitt ansikte. Hesekiel 3:23.

The vision of the “plain”, which was the vision of the sixth year, sixth month and fifth day was the vision Ezekiel had seen earlier at the river of Chebar.

Synen av ”slätten”, vilken var synen i det sjätte året, den sjätte månaden och på den femte dagen, var den syn som Hesekiel tidigare hade sett vid floden Kebar.

> Now it came to pass in the thirtieth year, in the fourth month, in the fifth day of the month, as I was among the captives by the river of Chebar, that the heavens were opened, and I saw visions of God. Ezekiel 1:1.

> Och det hände i det trettionde året, i den fjärde månaden, på månadens femte dag, medan jag var bland de fångna vid floden Kebar, att himlarna öppnades, och jag såg syner från Gud. Hesekiel 1:1.

The “visions of God” which Ezekiel “saw,” by the river of Chebar, was the vision of the plain, which was also the vision of Ezekiel chapter eight through eleven. Those visions were presented in the context of Ezekiel looking into the sanctuary, which is where the "marah" looking glass vision of chapter ten is accomplished. Ezekiel represents those who partake of the prophetic light radiating from the Most Holy Place as the Revelation of Jesus Christ is brought forth just before the close of probation.

De ”syner från Gud” som Hesekiel ”såg” vid floden Kebar var synen på slätten, vilken också var synen i Hesekiel kapitel åtta till elva. Dessa syner framställdes i det sammanhanget att Hesekiel såg in i helgedomen, vilket är där den ”marah”-spegelblickssyn i kapitel tio fullbordas. Hesekiel representerar dem som får del av det profetiska ljus som strålar ut från det Allraheligaste när Jesu Kristi uppenbarelse förs fram strax före nådatidens slut.

When we identify king Josiah’s Jubilee line that begins with Passover and ends on October 22, we are identifying the symbol of the Spring feasts and the Fall feasts as set forth in Leviticus twenty-three. There the spring and fall feasts are set forth with twenty-two verses each, just as Ezekiel’s ministry was for twenty-two years. Aligning Ezekiel in the thirtieth year of the Jubilee line allows Ezekiel’s birth to align with Josiah’s revival. If he was thirty years old in the thirtieth year of the Jubilee cycle, then Ezekiel would be born at Josiah’s reformation.

När vi identifierar kung Josias jubellinje, som börjar med påsken och slutar den 22 oktober, identifierar vi symbolen för vårhögtiderna och hösthögtiderna så som de framställs i Tredje Moseboken tjugotre. Där framställs vår- och hösthögtiderna med tjugotvå verser vardera, alldeles såsom Hesekiels tjänst varade i tjugotvå år. Att samordna Hesekiel med jubellinjens trettionde år gör det möjligt att låta Hesekiels födelse sammanfalla med Josias väckelse. Om han var trettio år gammal i jubelcykelns trettionde år, då skulle Hesekiel ha fötts vid tiden för Josias reformation.

Ezekiel is a symbol of those who by faith enter into the Most Holy Place. Once there they see the wheels within the wheels representing the complex play of human interactions. As with John in Revelation chapter ten, Ezekiel represents the Millerites, but more directly the one hundred and forty-four thousand. His parallel three-hundred-ninety-one-years and fifteen-days time prophecy illustrates the final judgment of Laodicean Adventism with the destruction of Jerusalem, and it includes the enigma of thirty-eight and forty.

Hesekiel är en symbol för dem som genom tro träder in i det allra heligaste. När de väl är där ser de hjulen inne i hjulen, vilka representerar det komplexa samspelet i mänskliga relationer. Liksom Johannes i Uppenbarelseboken kapitel tio representerar Hesekiel milleriterna, men mer direkt de etthundrafyrtiofyra tusen. Hans parallella tidsprofetia om trehundranittioett år och femton dagar åskådliggör den slutliga domen över laodiceisk adventism genom Jerusalems förstörelse, och den innefattar gåtan om trettioåtta och fyrtio.

It includes the symbolism of four hundred and thirty years.

Det inrymmer symboliken i fyrahundratrettio år.

It includes the four-year period represented by 1333 to 1337, 1449 to 1453 and 1840 to 1844.

Det omfattar den fyraåriga period som representeras av 1333 till 1337, 1449 till 1453 och 1840 till 1844.

We will begin our considerations of this most important subject in the next article.

Vi kommer att inleda våra överväganden över detta högst betydelsefulla ämne i nästa artikel.

> “In the visions given to Isaiah, to Ezekiel, and to John we see how closely heaven is connected with the events taking place upon the earth and how great is the care of God for those who are loyal to Him.” Testimonies, volume 5, 753.

> ”I de syner som gavs åt Jesaja, åt Hesekiel och åt Johannes ser vi hur nära himlen är förbunden med de händelser som äger rum på jorden och hur stor Guds omsorg är om dem som är honom trogna.” Testimonies, volym 5, s. 753.

> “Christ Himself was the Lord of the temple. When He should leave it, its glory would depart—that glory once visible in the holy of holies over the mercy seat, where the high priest entered only once a year, on the great day of atonement, with the blood of the slain victim (typical of the blood of the Son of God shed for the sins of the world), and sprinkled it upon the altar. This was the Shekinah, the visible pavilion of Jehovah.

> Kristus själv var templets Herre. När Han skulle lämna det, skulle dess härlighet vika bort — den härlighet som en gång var synlig i det allraheligaste över nådastolen, dit översteprästen endast gick in en gång om året, på den stora försoningsdagen, med blodet av det slaktade offret (förebildande den blodutgjutelse av Guds Son som utgöts för världens synder), och stänkte det på altaret. Detta var Shekina, Jehovas synliga boning.

> “It was this glory that was revealed to Isaiah, when he says, ‘In the year that king Uzziah died I saw also the Lord sitting upon a throne, high and lifted up, and his train filled the temple’ [Isaiah 6:1–8 quoted].” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1139.

> ”Det var denna härlighet som uppenbarades för Jesaja, när han säger: ’Det år då kung Ussia dog såg jag också Herren sitta på en tron, hög och upphöjd, och släpet av hans mantel fyllde templet’ [Jesaja 6:1–8 citerat].” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, band 4, 1139.

> “The vision given to Isaiah represents the condition of God’s people in the last days. They are privileged to see by faith the work that is going forward in the heavenly sanctuary. ‘And the temple of God was opened in heaven, and there was seen in his temple the ark of his testament.’ As they look by faith into the holy of holies, and see the work of Christ in the heavenly sanctuary, they perceive that they are a people of unclean lips,—a people whose lips have often spoken vanity, and whose talents have not been sanctified and employed to the glory of God. Well may they despair as they contrast their own weakness and unworthiness with the purity and loveliness of the glorious character of Christ. But if they, like Isaiah, will receive the impression the Lord designs shall be made upon the heart, if they will humble their souls before God, there is hope for them. The bow of promise is above the throne, and the work done for Isaiah will be performed in them. God will respond to the petitions coming from the contrite heart.

> ”Den syn som gavs åt Jesaja framställer Guds folks tillstånd i de sista dagarna. De har förmånen att genom tron se det verk som pågår i den himmelska helgedomen. ”Och Guds tempel i himlen öppnades, och i hans tempel sågs hans förbunds ark.” När de genom tron blickar in i det allra heligaste och ser Kristi verk i den himmelska helgedomen, inser de att de är ett folk med orena läppar,—ett folk vars läppar ofta har talat fåfänglighet och vars gåvor inte har blivit helgade och använda till Guds ära. De kan med rätta förtvivla när de ställer sin egen svaghet och ovärdighet i kontrast till renheten och ljuvligheten i Kristi härliga karaktär. Men om de, liksom Jesaja, vill ta emot det intryck Herren avser att göra på hjärtat, om de vill ödmjuka sina själar inför Gud, finns det hopp för dem. Löftets båge är över tronen, och det verk som utfördes för Jesaja skall utföras i dem. Gud skall svara på de böner som stiger upp från det förkrossade hjärtat.

> “The object of this great and solemn work of God is to gather together the sheaves for the heavenly garner; for the earth is to be filled with the glory of the Lord. Then let none be dismayed as they see the prevailing wickedness and hear the language coming from unclean lips. When the powers of darkness set themselves in array against the people of God; when Satan shall muster his forces for the last great conflict, and his power seems to be great and almost overwhelming, the clear view of the divine glory, the throne high and lifted up, arched with the bow of promise, will give comfort, assurance, and peace.” Review and Herald, December 22, 1896.

> ”Syftet med detta stora och högtidliga verk av Gud är att samla kärvarna till den himmelska ladan; ty jorden skall uppfyllas av Herrens härlighet. Låt då ingen bli modfälld när de ser den rådande ondskan och hör det språk som kommer från orena läppar. När mörkrets makter ställer upp sig mot Guds folk; när Satan skall samla sina styrkor till den sista stora striden, och hans makt synes vara stor och nästan överväldigande, skall den klara synen av den gudomliga härligheten, tronen hög och upphöjd, välvd av löftets båge, ge tröst, visshet och frid.” Review and Herald, 22 december 1896.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> ”Vid floden Kebars stränder såg Hesekiel en stormvind tyckas komma från norr, ”ett stort moln, och en eld som slog in i sig själv, och ett sken omgav det, och ur dess mitt något som liknade glänsande metall.” Ett antal hjul, som skar in i varandra, sattes i rörelse av fyra levande väsen. Högt ovanför allt detta ”syntes något som liknade en tron, till utseendet som en safirsten; och ovanpå det som liknade tronen syntes något som till utseendet liknade en människa där ovanpå.” ”Och i keruberna syntes gestalten av en människohand under deras vingar.” Hesekiel 1:4, 26; 10:8. Hjulen var så invecklade i sin anordning att de vid första anblicken tycktes vara i oordning; men de rörde sig i fullkomlig harmoni. Himmelska väsen, burna och ledda av handen under kerubernas vingar, drev dessa hjul; ovanför dem, på safirtronen, var den Evige; och runt omkring tronen en regnbåge, sinnebilden för gudomlig barmhärtighet.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> ”Såsom de hjulliknande invecklade anordningarna stod under ledning av handen under kerubernas vingar, så står det komplicerade spelet i de mänskliga skeendena under gudomlig kontroll. Mitt i nationernas strid och larm vägleder han som sitter ovan keruberna alltjämt jordens angelägenheter.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> ”Historien om de nationer som, den ena efter den andra, har intagit sin tilldelade tid och plats och omedvetet vittnat om den sanning vars innebörd de själva inte förstod, talar till oss. Åt varje nation och åt varje individ i vår tid har Gud anvisat en plats i sin stora plan. I dag mäts människor och nationer med lodet i hans hand, han som inte begår något misstag. Alla avgör genom sitt eget val sitt öde, och Gud styr över allt för att hans avsikter skall fullbordas.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.” Education, 178.

> ”Den historia som den store JAG ÄR har utstakat i sitt ord, där länk fogas till länk i den profetiska kedjan, från evigheten i det förflutna till evigheten i framtiden, säger oss var vi i dag befinner oss i tidsåldrarnas följd och vad som kan väntas i den kommande tiden. Allt det som profetian har förutsagt skulle ske, fram till den nuvarande tiden, har avtecknats på historiens sidor, och vi kan vara förvissade om att allt det som ännu återstår skall uppfyllas i sin ordning.” Education, 178.

Back to Articles