Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Eighty-Seven

Daniels bok – nummer etthundraåttiosju

The Lion’s Revelation: From Panium to the Final Sealing

Lejonets uppenbarelse: Från Panium till den slutliga förseglingen

Author

Jeff Pippenger

Published

April 17, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

When Jesus unseals a prophetic truth, He is represented as the Lion of the tribe of Judah, and at Caesarea Philippi, the Lion of the tribe of Judah began to unseal “that he must go unto Jerusalem, and suffer many things of the elders and chief priests and scribes, and be killed, and be raised again the third day.” Those truths align with the message that He unsealed at the beginning of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, and then again at the end of the very same period. Those truths align with the message represented in verses thirteen through fifteen of Daniel chapter eleven.

När Jesus bryter upp en profetisk sanning sigill, framställs Han som Lejonet av Juda stam, och i Caesarea Filippi började Lejonet av Juda stam bryta upp sigillet på ”att han måste gå till Jerusalem och lida mycket av de äldste och översteprästerna och de skriftlärda och bli dödad och på tredje dagen uppstå igen.” Dessa sanningar överensstämmer med det budskap som Han bröt upp sigillet på vid början av de etthundrafyrtiofyratusens beseglingstid och sedan återigen vid slutet av samma period. Dessa sanningar överensstämmer med det budskap som framställs i vers tretton till femton i Daniels elfte kapitel.

When He unseals that truth to the one hundred and forty-four thousand, He does so through the methodology of line upon line, for it is there that the “keys” to the kingdom of God are found. Those truths must be eaten for they are the keys to the kingdom of God, and the kingdom of God is to be within His people.

När Han öppnar den sanningen för de etthundrafyrtiofyra tusen, gör Han det genom metodiken bud på bud, ty där finns ”nycklarna” till Guds rike. Dessa sanningar måste ätas, ty de är nycklarna till Guds rike, och Guds rike skall vara inom Hans folk.

> And when he was demanded of the Pharisees, when the kingdom of God should come, he answered them and said, The kingdom of God cometh not with observation: Neither shall they say, Lo here! or, lo there! for, behold, the kingdom of God is within you. Luke 17:20, 21.

> När han av fariséerna blev tillfrågad om när Guds rike skulle komma, svarade han dem och sade: Guds rike kommer inte så att det kan iakttas; och man skall inte säga: Se här! eller: Se där! Ty se, Guds rike är inom er. Lukas 17:20, 21.

The devils believe, and yet tremble, for it is not enough to simply believe the “truth.” It must become part of you as is the physical food that is eaten. In the history of verses thirteen to fifteen the Lion of the tribe of Judah unseals the truths connected with the soon coming Sunday law, and those truths impress the seal upon the foreheads of the wise virgins, in advance of the coming crisis. The Lion of the tribe of Judah knew full well the testimony of Matthew chapter sixteen, and His visit to Caesarea Philippi aligned with Daniel’s testimony of Panium, and He knew the shadow of the cross which He and His disciple stood under in Caesarea Philippi, represented the shadow of the coming Sunday law in the history of His last-day people.

Också de onda andarna tror, och ändå darrar de, ty det är inte nog att endast tro på ”sanningen”. Den måste bli en del av dig på samma sätt som den fysiska föda som äts. I historien i verserna tretton till femton bryter Lejonet av Juda stam sigillen på de sanningar som är förbundna med den snart kommande söndagslagen, och dessa sanningar präntar sigillet på de visa jungfrurnas pannor före den annalkande krisen. Lejonet av Juda stam kände mycket väl till vittnesbördet i Matteus kapitel sexton, och Hans besök i Caesarea Filippi stod i samklang med Daniels vittnesbörd om Panium, och Han visste att korsets skugga, under vilken Han och Hans lärjunge stod i Caesarea Filippi, representerade skuggan av den kommande söndagslagen i historien om Hans folk i den sista tiden.

> From that time forth began Jesus to show unto his disciples, how that he must go unto Jerusalem, and suffer many things of the elders and chief priests and scribes, and be killed, and be raised again the third day. Then Peter took him, and began to rebuke him, saying, Be it far from thee, Lord: this shall not be unto thee. But he turned, and said unto Peter, Get thee behind me, Satan: thou art an offence unto me: for thou savourest not the things that be of God, but those that be of men. Then said Jesus unto his disciples, If any man will come after me, let him deny himself, and take up his cross, and follow me. For whosoever will save his life shall lose it: and whosoever will lose his life for my sake shall find it. For what is a man profited, if he shall gain the whole world, and lose his own soul? or what shall a man give in exchange for his soul? For the Son of man shall come in the glory of his Father with his angels; and then he shall reward every man according to his works. Verily I say unto you, There be some standing here, which shall not taste of death, till they see the Son of man coming in his kingdom. Matthew 16:21–28.

> Från den tiden började Jesus visa sina lärjungar att han måste gå till Jerusalem och lida mycket genom de äldste och översteprästerna och de skriftlärda och bli dödad och uppväckas på tredje dagen. Då tog Petrus honom åt sidan och började tillrättavisa honom och sade: Bevare dig, Herre; detta skall aldrig vederfaras dig. Men han vände sig om och sade till Petrus: Gå bort ifrån mig, Satan; du är mig till anstöt, ty du tänker inte Guds tankar, utan människors. Därefter sade Jesus till sina lärjungar: Om någon vill följa mig, skall han förneka sig själv och ta sitt kors och följa mig. Ty den som vill rädda sitt liv skall mista det, men den som mister sitt liv för min skull, han skall finna det. Ty vad hjälper det en människa, om hon vinner hela världen men förlorar sin själ? Eller vad kan en människa ge till lösen för sin själ? Ty Människosonen skall komma i sin Faders härlighet med sina änglar, och då skall han vedergälla var och en efter hans gärningar. Sannerligen säger jag er: Några av dem som står här skall inte smaka döden, förrän de får se Människosonen komma i sitt rike. Matteus 16:21–28.

The first, and therefore based upon the rule of first mention, the most important thing Jesus told His disciples about the sufferings of the cross, is that they would need to take up their own cross, if they chose to follow Him. Sister White clearly states that the cross is also the yoke. The yoke and the cross are symbols of man’s personal will, and it all depends upon the correct exercise of the will. The power which upholds God’s temple is a Lamb that had been slain and hung upon a “pillar”. The Lamb that is slain represents the crucifixion of the lower fleshly nature, and the “pillar” that the dead flesh is hung upon is the will. Christ provided His example of how to overcome by always keeping His will in submission to His Father’s will, and for accomplishing that work, He sat down on the throne with His Father. The symbol of overcoming is the slain Lamb hung upon the pillar. All these truths are directly associated with those represented as Peter.

Det första, och därför enligt principen om första omnämnandet det viktigaste, som Jesus sade till sina lärjungar om korsets lidanden, är att de skulle behöva ta upp sitt eget kors, om de valde att följa Honom. Syster White framhåller tydligt att korset också är oket. Oket och korset är symboler för människans personliga vilja, och allt beror på viljans rätta utövande. Den kraft som uppehåller Guds tempel är ett Lamm som hade blivit slaktat och hängt på en ”pelare”. Lammet som blir slaktat representerar korsfästelsen av den lägre köttsliga naturen, och den ”pelare” på vilken det döda köttet hängs är viljan. Kristus gav sitt exempel på hur man segrar genom att alltid hålla sin vilja i underkastelse under sin Faders vilja, och för att fullborda det verket satte Han sig på tronen med sin Fader. Symbolen för seger är det slaktade Lammet som hängts på pelaren. Alla dessa sanningar är direkt förknippade med dem som framställs som Petrus.

Unto Philadelphia, represented by the Exeter tent, it is stated:

Till Filadelfia, representerat av tältet i Exeter, sägs det:

> Him that overcometh will I make a pillar in the temple of my God, and he shall go no more out: and I will write upon him the name of my God, and the name of the city of my God, which is new Jerusalem, which cometh down out of heaven from my God: and I will write upon him my new name. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:12, 13.

> Den som övervinner skall jag göra till en pelare i min Guds tempel, och han skall aldrig mer gå ut därifrån; och jag skall skriva på honom min Guds namn och namnet på min Guds stad, det nya Jerusalem, som kommer ned från himlen, från min Gud; och jag skall skriva på honom mitt nya namn. Den som har öron må höra vad Anden säger till församlingarna. Uppenbarelseboken 3:12, 13.

He that overcomes as Christ overcame will receive a new name, just as Simon Barjonah did, and they will become a pillar in God’s temple, just as Christ is the Lamb that was slain and hung upon a pillar in God’s temple. When they overcome as Christ overcame, they will also sit upon the throne in heavenly places, as did Christ.

Den som segrar så som Kristus segrade skall få ett nytt namn, liksom Simon Barjona fick, och de skall bli en pelare i Guds tempel, liksom Kristus är Lammet som blev slaktat och upphängdes på en pelare i Guds tempel. När de segrar så som Kristus segrade, skall de också sitta på tronen i den himmelska världen, såsom Kristus gjorde.

Unto Laodicea, represented by the Watertown tent, it is stated:

Till Laodicea, representerad av tältet i Watertown, sägs det:

> Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear my voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with me. To him that overcometh will I grant to sit with me in my throne, even as I also overcame, and am set down with my Father in his throne. He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches. Revelation 3:20–22.

> Se, jag står vid dörren och klappar; om någon hör min röst och öppnar dörren, skall jag gå in till honom och hålla måltid med honom, och han med mig. Åt den som övervinner skall jag ge att sitta med mig på min tron, liksom också jag har övervunnit och sitter med min Fader på hans tron. Den som har öron, han höre vad Anden säger till församlingarna. Uppenbarelseboken 3:20–22.

The first truth Jesus told the disciples as He began to reveal the sufferings of the cross was the truth that men must overcome exactly as He had provided an example of overcoming. Men must crucify the flesh with the affections and lusts. When this is done they will be seated in heavenly places.

Den första sanning som Jesus sade till lärjungarna när Han började uppenbara korsets lidanden var sanningen att människorna måste övervinna på exakt samma sätt som Han hade gett ett föredöme i att övervinna. Människorna måste korsfästa köttet med dess lidelser och begärelser. När detta har skett kommer de att vara satta i den himmelska världen.

> Even when we were dead in sins, hath quickened us together with Christ, (by grace ye are saved) And hath raised us up together, and made us sit together in heavenly places in Christ Jesus. Ephesians 2:5, 6.

> Också när vi var döda genom våra synder, har han gjort oss levande tillsammans med Kristus – av nåd är ni frälsta – och har uppväckt oss med honom och satt oss med honom i den himmelska världen i Kristus Jesus. Efesierbrevet 2:5, 6.

After presenting the truth of the crucifixion, in terms of personal responsibility, The Lion of the tribe of Judah added another truth which addresses the last days.

Efter att ha framställt sanningen om korsfästelsen i termer av personligt ansvar, tillade Lejonet av Juda stam en annan sanning som berör de sista dagarna.

> For what is a man profited, if he shall gain the whole world, and lose his own soul? or what shall a man give in exchange for his soul? For the Son of man shall come in the glory of his Father with his angels; and then he shall reward every man according to his works. Verily I say unto you, There be some standing here, which shall not taste of death, till they see the Son of man coming in his kingdom. Matthew 16:26–28.

> Ty vad hjälper det en människa, om hon vinner hela världen men förlorar sin själ? Eller vad kan en människa ge i utbyte mot sin själ? Ty Människosonen skall komma i sin Faders härlighet med sina änglar, och då skall han vedergälla var och en efter hans gärningar. Sannerligen säger jag er: Några av dem som står här skall inte smaka döden, förrän de får se Människosonen komma i sitt rike. Matteus 16:26–28.

When the message of the Midnight Cry is unsealed by the Lion of the tribe of Judah in the concluding period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand there would be some who did not die. He then addressed specifically the one hundred and forty-four thousand, His last-day people who do not taste of death. Therefore, six days after His visit to Caesarea Philippi the Lion of the tribe of Judah unsealed a truth that was to strengthen His disciples for the coming crisis of the cross, but it more importantly spoke to the soon coming Sunday law.

När Midnattsropets budskap öppnas av Lejonet av Juda stam under den avslutande perioden av beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen, skulle det finnas några som inte skulle dö. Han riktade sig då särskilt till de etthundrafyrtiofyra tusen, sitt sista-tidens folk som inte smakar döden. Därför öppnade Lejonet av Juda stam, sex dagar efter sitt besök i Caesarea Filippi, en sanning som skulle styrka sina lärjungar inför korsets kommande kris, men som än viktigare talade om den snart kommande söndagslagen.

> And after six days Jesus taketh Peter, James, and John his brother, and bringeth them up into an high mountain apart, And was transfigured before them: and his face did shine as the sun, and his raiment was white as the light. And, behold, there appeared unto them Moses and Elias talking with him. Then answered Peter, and said unto Jesus, Lord, it is good for us to be here: if thou wilt, let us make here three tabernacles; one for thee, and one for Moses, and one for Elias. While he yet spake, behold, a bright cloud overshadowed them: and behold a voice out of the cloud, which said, This is my beloved Son, in whom I am well pleased; hear ye him. And when the disciples heard it, they fell on their face, and were sore afraid. And Jesus came and touched them, and said, Arise, and be not afraid. And when they had lifted up their eyes, they saw no man, save Jesus only. And as they came down from the mountain, Jesus charged them, saying, Tell the vision to no man, until the Son of man be risen again from the dead. And his disciples asked him, saying, Why then say the scribes that Elias must first come? And Jesus answered and said unto them, Elias truly shall first come, and restore all things. But I say unto you, That Elias is come already, and they knew him not, but have done unto him whatsoever they listed. Likewise shall also the Son of man suffer of them. Then the disciples understood that he spake unto them of John the Baptist. Matthew 17:1–13.

> Och efter sex dagar tog Jesus med sig Petrus och Jakob och Johannes, hans broder, och förde dem upp på ett högt berg där de var för sig själva. Och han förvandlades inför dem; och hans ansikte lyste såsom solen, och hans kläder blev vita såsom ljuset. Och se, Mose och Elia visade sig för dem och samtalade med honom. Då tog Petrus till orda och sade till Jesus: Herre, det är gott för oss att vara här; om du vill, så låt oss här göra tre hyddor: en åt dig, en åt Mose och en åt Elia. Medan han ännu talade, se, då överskyggade dem ett lysande moln; och se, ur molnet kom en röst, som sade: Denne är min älskade Son, i vilken jag har mitt välbehag; hören honom. Och när lärjungarna hörde detta, föll de ned på sina ansikten och greps av stor fruktan. Men Jesus gick fram och rörde vid dem och sade: Stå upp och var inte rädda. Och när de lyfte upp sina ögon, såg de ingen annan än Jesus allena. Och medan de gick ned från berget, befallde Jesus dem och sade: Berätta inte för någon om synen, förrän Människosonen har uppstått från de döda. Och hans lärjungar frågade honom och sade: Varför säger då de skriftlärda att Elia först måste komma? Jesus svarade och sade till dem: Elia skall visserligen först komma och återställa allt. Men jag säger er att Elia redan har kommit, och de kände honom inte, utan gjorde med honom vad de ville. På samma sätt skall också Människosonen lida genom dem. Då förstod lärjungarna att han talade till dem om Johannes Döparen. Matteus 17:1–13.

In the passage the Lion of the tribe of Judah is unsealing the truths that seal the one hundred and forty-four thousand just before the close of probation, for the “time is at hand.” He first identified the suffering of the cross, and represented the experience as the defining difference between one class who would refuse to exercise their will in crucifying the flesh, and a class who would follow Christ’s example. Then He presented to them that they were representing the last generation of earth’s history, when there would be people who lived from the time of the unsealing that took place on September 11, 2001, until His return.

I avsnittet bryter Lejonet av Juda stam förseglingarna över de sanningar som förseglar de etthundrafyrtiofyra tusen strax före nådatidens slut, ty ”tiden är nära”. Han identifierade först korsets lidande och framställde erfarenheten som den avgörande skillnaden mellan en klass som skulle vägra att utöva sin vilja genom att korsfästa köttet, och en klass som skulle följa Kristi exempel. Därefter framhöll Han för dem att de representerade den sista generationen i jordens historia, då det skulle finnas människor som levde från tiden för den upplösning av förseglingarna som ägde rum den 11 september 2001 ända till Hans återkomst.

Then He presented a vision of His glorified being, and with Him were Moses and Elijah. The sealing message that is unsealed is the Revelation of Jesus Christ, that is associated with Moses and Elijah, and that message began to be unsealed in July 2023, when the two witnesses of Revelation chapter eleven, who are Moses and Elijah, were established, line upon line, as the symbols that represented the sealing of the one hundred and forty-four thousand. When the three disciples saw the vision and heard God’s voice, “they fell on their face, and were sore afraid. And Jesus came and touched them, and said, Arise, and be not afraid.”

Sedan framställde Han en syn av sitt förhärligade väsen, och med Honom var Mose och Elia. Det beseglade budskap som har blivit avtäckt är Jesu Kristi uppenbarelse, vilken är förknippad med Mose och Elia, och detta budskap började avtäcks i juli 2023, när de två vittnena i Uppenbarelseboken kapitel elva, som är Mose och Elia, fastställdes, rad på rad, såsom de symboler som representerade beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen. När de tre lärjungarna såg synen och hörde Guds röst, ”föll de ned på sina ansikten och greps av stor fruktan. Och Jesus gick fram och rörde vid dem och sade: Stå upp och var inte rädda.”

The vision which the three disciples saw, represents a vision of Christ’s glory in the last days, and it is therefore the same vision which Daniel saw in chapter ten.

Den syn som de tre lärjungarna såg utgör en syn av Kristi härlighet i de sista dagarna, och den är därför densamma som den syn Daniel såg i kapitel tio.

> And I Daniel alone saw the vision: for the men that were with me saw not the vision; but a great quaking fell upon them, so that they fled to hide themselves. Therefore I was left alone, and saw this great vision, and there remained no strength in me: for my comeliness was turned in me into corruption, and I retained no strength. Yet heard I the voice of his words: and when I heard the voice of his words, then was I in a deep sleep on my face, and my face toward the ground. And, behold, an hand touched me, which set me upon my knees and upon the palms of my hands. And he said unto me, O Daniel, a man greatly beloved, understand the words that I speak unto thee, and stand upright: for unto thee am I now sent. And when he had spoken this word unto me, I stood trembling. Then said he unto me, Fear not, Daniel: for from the first day that thou didst set thine heart to understand, and to chasten thyself before thy God, thy words were heard, and I am come for thy words. Daniel 10:7–12.

> Och jag, Daniel, såg ensam synen; männen som var med mig såg inte synen, men en stor förskräckelse föll över dem, så att de flydde och gömde sig. Därför blev jag ensam kvar och såg denna stora syn, och ingen kraft blev kvar i mig; min fägring förvandlades i mig till förgängelse, och jag behöll ingen kraft. Men jag hörde ljudet av hans ord; och när jag hörde ljudet av hans ord, föll jag i djup sömn med mitt ansikte mot marken, med ansiktet vänt mot jorden. Och se, en hand rörde vid mig och hjälpte mig upp på mina knän och på mina händer. Och han sade till mig: O Daniel, du högt älskade man, ge akt på de ord som jag talar till dig, och stå upprätt, ty jag har nu blivit sänd till dig. Och när han hade talat detta ord till mig, stod jag darrande. Då sade han till mig: Frukta inte, Daniel, ty från den första dag då du vände ditt hjärta till att förstå och ödmjuka dig inför din Gud, blev dina ord hörda, och jag har kommit för dina ords skull. Daniel 10:7–12.

The vision of the transfiguration in Matthew chapter seventeen, is the looking-glass vision of Daniel chapter ten, that takes place when the dead dry bones of Ezekiel are resurrected. The vision, and the associated message, manifests two classes of worshippers, one in the Exeter tent, and the other in the Watertown tent, which is Jeremiah’s assembly of mockers, and John’s synagogue of Satan. As with the effects of the vision in Daniel’s testimony, so too “when the disciples heard it, they fell on their face, and were sore afraid. And Jesus came and touched them, and said, Arise, and be not afraid.” The vision was audible and visual in both cases, and it produced fear, in both examples. A “touch” was required to strengthen in both testimonies.

Förklaringsvisionen i Matteus kapitel sjutton är spegelbildsvisionen av Daniel kapitel tio, vilken äger rum när de döda, torra benen i Hesekiel uppväcks. Visionen, och det därtill hörande budskapet, framställer två klasser av tillbedjare, den ena i tältet i Exeter och den andra i tältet i Watertown, vilket är Jeremias bespottarnas församling och Johannes Satans synagoga. Liksom med verkningarna av visionen i Daniels vittnesbörd, så också: ”när lärjungarna hörde det, föllo de ned på sina ansikten och blevo mycket förskräckta. Och Jesus gick fram och rörde vid dem och sade: Stån upp och varen icke förskräckta.” Visionen var i båda fallen både hörbar och synlig, och den framkallade fruktan i båda exemplen. En ”beröring” krävdes för att styrka i båda vittnesbörden.

The vision of the transfiguration was evidence, among other things that the Word of God never fails, for in chapter sixteen of Matthew, in the final verse, Jesus had stated that “There be some standing here, which shall not taste of death, till they see the Son of man coming in his kingdom.” The transfiguration was an illustration of the coming of “the Son of man” in His kingdom.

Förklaringsbergets syn var bland annat ett bevis på att Guds ord aldrig sviker, ty i Matteusevangeliets sextonde kapitel, i den sista versen, hade Jesus sagt att ”några av dem som står här skall inte smaka döden, förrän de får se Människosonen komma i sitt rike.” Förklaringen på berget var en åskådlig framställning av Människosonens ankomst i sitt rike.

> “Moses upon the mount of transfiguration was a witness to Christ’s victory over sin and death. He represented those who shall come forth from the grave at the resurrection of the just. Elijah, who had been translated to heaven without seeing death, represented those who will be living upon the earth at Christ’s second coming, and who will be ‘changed, in a moment, in the twinkling of an eye, at the last trump;’ when ‘this mortal must put on immortality,’ and ‘this corruptible must put on incorruption.’ 1 Corinthians 15:51–53. Jesus was clothed with the light of heaven, as He will appear when He shall come ‘the second time without sin unto salvation.’ For He will come ‘in the glory of His Father with the holy angels.’ Hebrews 9:28; Mark 8:38. The Saviour’s promise to the disciples was now fulfilled. Upon the mount the future kingdom of glory was represented in miniature,—Christ the King, Moses a representative of the risen saints, and Elijah of the translated ones.” The Desire of Ages, 421.

> ”Mose på förklaringsberget var ett vittne till Kristi seger över synd och död. Han representerade dem som skall komma fram ur graven vid de rättfärdigas uppståndelse. Elia, som hade blivit upptagen till himlen utan att se döden, representerade dem som skall leva på jorden vid Kristi andra ankomst och som skall bli ”förvandlade, i ett nu, på ett ögonblick, vid den sista basunen”, när ”detta dödliga måste klä sig i odödlighet” och ”detta förgängliga måste klä sig i oförgänglighet”. 1 Korinthierbrevet 15:51–53. Jesus var klädd i himlens ljus, sådan han skall visa sig när han kommer ”för andra gången, inte för att bära synd utan för att frälsa”. Ty han skall komma ”i sin Faders härlighet med de heliga änglarna”. Hebreerbrevet 9:28; Markus 8:38. Frälsarens löfte till lärjungarna uppfylldes nu. På berget framställdes det kommande härlighetens rike i miniatyr, — Kristus, Konungen, Mose som representant för de uppståndna heliga och Elia för dem som har blivit förvandlade.” Messias, s. 421.

The sealing truth includes an identification that the one hundred and forty-four thousand are those represented in Revelation chapter seven, who do not die, and are represented by Elijah, and that the great multitude in Revelation chapter seven, are those represented by Moses, that do die. The one group is called at the first voice of Revelation chapter eighteen, and the other group is called at the second voice of Revelation chapter eighteen.

Beseglingens sanning innefattar en identifiering av att de etthundrafyrtiofyra tusen är de som framställs i Uppenbarelseboken kapitel sju, som inte dör, och som representeras av Elia, samt att den stora skaran i Uppenbarelseboken kapitel sju är de som representeras av Mose, vilka dör. Den ena gruppen kallas vid den första rösten i Uppenbarelseboken kapitel arton, och den andra gruppen kallas vid den andra rösten i Uppenbarelseboken kapitel arton.

After the touch, Jesus gave further instruction to the disciples when He said, “Tell the vision to no man, until the Son of man be risen again from the dead.” The vision of the transfiguration, which is the vision of the looking-glass, and the vision of Isaiah in chapter six, and Paul’s vision while in the third heaven, and Ezekiel’s vision of the wheels within the wheels was sealed up by the Lion of the tribe of Judah, until after the resurrection of Christ.

Efter beröringen gav Jesus ytterligare undervisning åt lärjungarna när han sade: ”Tala inte om synen för någon, förrän Människosonen har uppstått igen från de döda.” Förklaringsbergets syn, som är spegelns syn, och Jesajas syn i sjätte kapitlet, och Paulus syn medan han var i den tredje himlen, och Hesekiels syn av hjulen i hjulen blev förseglad av Lejonet av Juda stam till efter Kristi uppståndelse.

The resurrection of Christ represents the resurrection of the two witnesses that were with Christ in that very vision, and they were to be resurrected in July of 2023. At that point the sealing message would be unsealed to the two witnesses of Revelation eleven and the two groups of faithful, and it would be placed in the context of the looking-glass vision of Christ’s glory at the end of the world.

Kristi uppståndelse representerar uppståndelsen av de två vittnen som var med Kristus i just den synen, och de skulle uppstå i juli 2023. Vid den tidpunkten skulle beseglingsbudskapet avförseglas för de två vittnena i Uppenbarelseboken elva och de två grupperna av trogna, och det skulle sättas in i sammanhanget av spegelsynen om Kristi härlighet vid världens slut.

The sealing message will also be placed within the context of the first three verses of Revelation chapter one, where the chain of communication, that represents the combination of divinity with humanity is set forth in the step-by-step process of how the sealing message is presented to those who are candidates to be among the one hundred and forty-four thousand.

Beseglingsbudskapet kommer också att placeras i sammanhanget av de tre första verserna i Uppenbarelsebokens första kapitel, där kommunikationskedjan, som representerar föreningen av det gudomliga med det mänskliga, framställs i den steg-för-steg-process genom vilken beseglingsbudskapet framläggs för dem som är kandidater till att vara bland de etthundrafyrtiofyra tusen.

The step-by-step process was from the Father, to the Son, to the angel Gabriel, to John, to the churches. From the Divine Father, to the Divine and human Son, to an unfallen creature (Gabriel), to a fallen creature (John) to the churches which are in Asia (the world.) The five steps are specifically identified at the very first mention of the Revelation of Jesus Christ, and to deny any step is to deny them all.

Den stegvisa processen gick från Fadern, till Sonen, till ängeln Gabriel, till Johannes, till församlingarna. Från den gudomlige Fadern, till den gudomlige och mänsklige Sonen, till en ov fallen skapad varelse (Gabriel), till en fallen skapad varelse (Johannes), till församlingarna som är i Asien (världen). De fem stegen identifieras uttryckligen redan vid det allra första omnämnandet av Jesu Kristi uppenbarelse, och att förneka något steg är att förneka dem alla.

In agreement with that revelation the disciples then asked Jesus “Why then say the scribes that Elias must first come? And Jesus answered and said unto them, Elias truly shall first come, and restore all things. But I say unto you, That Elias is come already, and they knew him not, but have done unto him whatsoever they listed. Likewise shall also the Son of man suffer of them. Then the disciples understood that he spake unto them of John the Baptist.”

I överensstämmelse med den uppenbarelsen frågade lärjungarna då Jesus: »Varför säger då de skriftlärda att Elia först måste komma?» Och Jesus svarade och sade till dem: »Elia skall verkligen först komma och återupprätta allt. Men jag säger er att Elia redan har kommit, och de kände honom inte, utan gjorde med honom vad de ville. På samma sätt skall också Människosonen lida genom dem.» Då förstod lärjungarna att han talade till dem om Johannes Döparen.

The prophetic role of John the Baptist and John the Revelator is an element of the sealing message, and those in the Watertown tent who chose to disregard the message of Samuel Snow, represent those who are unwilling to acknowledge that the Lord selects the men He chooses to select. The voice that was selected in 1989, who first published its message two hundred and twenty years after 1776, in 1996, who was the watchman who identified that the third woe had arrived on September 11, 2001, who presented the sinful message of July 18, 2020, is part of the sealing message, and his role is represented by John the Baptist.

Den profetiska rollen hos Johannes Döparen och Johannes Uppenbararen är ett element i beseglingsbudskapet, och de i tältet i Watertown som valde att åsidosätta Samuel Snows budskap representerar dem som är ovilliga att erkänna att Herren utväljer de män som Han själv väljer att utvälja. Den röst som utvaldes 1989, som först offentliggjorde sitt budskap tvåhundratjugo år efter 1776, år 1996, som var väktaren som identifierade att det tredje ve hade anlänt den 11 september 2001, som frambar det syndiga budskapet den 18 juli 2020, är en del av beseglingsbudskapet, och hans roll representeras av Johannes Döparen.

We shall continue this study in the next article.

Vi skall fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “I saw a company who stood well-guarded and firm, giving no countenance to those who would unsettle the established faith of the body. God looked upon them with approbation. I was shown three steps—the first, second, and third angels’ messages. Said my accompanying angel, ‘Woe to him who shall move a block or stir a pin of these messages. The true understanding of these messages is of vital importance. The destiny of souls hangs upon the manner in which they are received.’ I was again brought down through these messages, and saw how dearly the people of God had purchased their experience. It had been obtained through much suffering and severe conflict. God had led them along step by step, until He had placed them upon a solid, immovable platform. I saw individuals approach the platform and examine the foundation. Some with rejoicing immediately stepped upon it. Others commenced to find fault with the foundation. They wished improvements made, and then the platform would be more perfect, and the people much happier. Some stepped off the platform to examine it and declared it to be laid wrong. But I saw that nearly all stood firm upon the platform and exhorted those who had stepped off to cease their complaints; for God was the Master Builder, and they were fighting against Him. They recounted the wonderful work of God, which had led them to the firm platform, and in union raised their eyes to heaven and with a loud voice glorified God. This affected some of those who had complained and left the platform, and they with humble look again stepped upon it.

> ”Jag såg en skara som stod väl beskyddad och fast, utan att på något sätt ge sitt bifall åt dem som ville rubba kroppens grundfästa tro. Gud såg på dem med välbehag. Jag visades tre steg — den förste, den andre och den tredje ängelns budskap. Min medföljande ängel sade: ’Ve den som skall flytta ett block eller rubba en enda stift i dessa budskap. Den rätta förståelsen av dessa budskap är av livsavgörande betydelse. Själars öde beror på det sätt på vilket de tas emot.’ Jag fördes åter ned genom dessa budskap och såg hur dyrt Guds folk hade fått köpa sin erfarenhet. Den hade vunnits genom mycket lidande och svår kamp. Gud hade lett dem steg för steg, till dess att Han hade ställt dem på en fast, orubblig plattform. Jag såg enskilda personer närma sig plattformen och granska grundvalen. Somliga steg genast upp på den med glädje. Andra började finna fel hos grundvalen. De önskade att förbättringar skulle göras, och då skulle plattformen bli mera fullkomlig och folket mycket lyckligare. Några steg ned från plattformen för att undersöka den och förklarade att den var lagd på fel sätt. Men jag såg att nästan alla stod fasta på plattformen och förmanade dem som hade stigit ned att upphöra med sina klagomål; ty Gud var Mästaren som byggde, och de kämpade mot Honom. De återgav Guds underbara verk, som hade lett dem till den fasta plattformen, och i förening lyfte de sina ögon mot himlen och förhärligade Gud med hög röst. Detta påverkade några av dem som hade klagat och lämnat plattformen, och de steg åter upp på den med ödmjuk uppsyn.”

> “I was pointed back to the proclamation of the first advent of Christ. John was sent in the spirit and power of Elijah to prepare the way of Jesus. Those who rejected the testimony of John were not benefited by the teachings of Jesus. Their opposition to the message that foretold His coming placed them where they could not readily receive the strongest evidence that He was the Messiah. Satan led on those who rejected the message of John to go still farther, to reject and crucify Christ. In doing this they placed themselves where they could not receive the blessing on the day of Pentecost, which would have taught them the way into the heavenly sanctuary. The rendering of the veil of the temple showed that the Jewish sacrifices and ordinances would no longer be received. The great Sacrifice had been offered and had been accepted, and the Holy Spirit which descended on the day of Pentecost carried the minds of the disciples from the earthly sanctuary to the heavenly, where Jesus had entered by His own blood, to shed upon His disciples the benefits of His atonement. But the Jews were left in total darkness. They lost all the light which they might have had upon the plan of salvation, and still trusted in their useless sacrifices and offerings. The heavenly sanctuary had taken the place of the earthly, yet they had no knowledge of the change. Therefore they could not be benefited by the mediation of Christ in the holy place.

> ”Jag fördes tillbaka till förkunnelsen om Kristi första ankomst. Johannes sändes i Elias ande och kraft för att bereda Jesu väg. De som förkastade Johannes vittnesbörd hade ingen nytta av Jesu undervisning. Deras motstånd mot budskapet som förutsade Hans ankomst försatte dem i en ställning där de inte villigt kunde ta emot de starkaste bevisen för att Han var Messias. Satan förledde dem som förkastade Johannes budskap att gå ännu längre, till att förkasta och korsfästa Kristus. Genom att göra detta försatte de sig där de inte kunde ta emot välsignelsen på pingstdagen, vilken skulle ha lärt dem vägen in i den himmelska helgedomen. Att förlåten i templet rämnade visade att de judiska offren och förrättningarna inte längre skulle tas emot. Det stora Offret hade framburits och hade blivit antaget, och den Helige Ande som sänkte sig på pingstdagen förde lärjungarnas tankar från den jordiska helgedomen till den himmelska, där Jesus hade gått in med sitt eget blod för att utgjuta försoningens välsignelser över sina lärjungar. Men judarna lämnades i fullständigt mörker. De förlorade allt det ljus som de kunde ha haft över frälsningsplanen och litade fortfarande på sina gagnlösa offer och gåvor. Den himmelska helgedomen hade intagit den jordiskas plats, men de hade ingen kunskap om förändringen. Därför kunde de inte ha någon nytta av Kristi medling i det heliga.

> “Many look with horror at the course of the Jews in rejecting and crucifying Christ; and as they read the history of His shameful abuse, they think they love Him, and would not have denied Him as did Peter, or crucified Him as did the Jews. But God who reads the hearts of all, has brought to the test that love for Jesus which they professed to feel. All heaven watched with the deepest interest the reception of the first angel’s message. But many who professed to love Jesus, and who shed tears as they read the story of the cross, derided the good news of His coming. Instead of receiving the message with gladness, they declared it to be a delusion. They hated those who loved His appearing and shut them out of the churches. Those who rejected the first message could not be benefited by the second; neither were they benefited by the midnight cry, which was to prepare them to enter with Jesus by faith into the most holy place of the heavenly sanctuary. And by rejecting the two former messages, they have so darkened their understanding that they can see no light in the third angel’s message, which shows the way into the most holy place. I saw that as the Jews crucified Jesus, so the nominal churches had crucified these messages, and therefore they have no knowledge of the way into the most holy, and they cannot be benefited by the intercession of Jesus there. Like the Jews, who offered their useless sacrifices, they offer up their useless prayers to the apartment which Jesus has left; and Satan, pleased with the deception, assumes a religious character, and leads the minds of these professed Christians to himself, working with his power, his signs and lying wonders, to fasten them in his snare. Some he deceives in one way, and some in another. He has different delusions prepared to affect different minds. Some look with horror upon one deception, while they readily receive another. Satan deceives some with Spiritualism. He also comes as an angel of light and spreads his influence over the land by means of false reformations. The churches are elated, and consider that God is working marvelously for them, when it is the work of another spirit. The excitement will die away and leave the world and the church in a worse condition than before.

> ”Många ser med fasa på judarnas handlingssätt då de förkastade och korsfäste Kristus; och när de läser historien om hur skamligt han misshandlades, menar de att de älskar honom och att de inte skulle ha förnekat honom såsom Petrus gjorde, eller korsfäst honom såsom judarna gjorde. Men Gud, som rannsakar allas hjärtan, har satt den kärlek till Jesus som de bekände sig känna på prov. Hela himlen följde med det djupaste intresse hur den första ängelns budskap togs emot. Men många som bekände sig älska Jesus, och som fällde tårar när de läste berättelsen om korset, hånade de glada nyheterna om hans ankomst. I stället för att ta emot budskapet med glädje förklarade de att det var en villfarelse. De hatade dem som älskade hans tillkommelse och stängde dem ute från församlingarna. De som förkastade det första budskapet kunde inte ha någon nytta av det andra; inte heller hade de någon nytta av midnattsropet, som skulle bereda dem att genom tro gå in med Jesus i det himmelska helgedomens allra heligaste. Och genom att förkasta de två föregående budskapen har de så förmörkat sitt förstånd att de inte kan se något ljus i den tredje ängelns budskap, som visar vägen in i det allra heligaste. Jag såg att liksom judarna korsfäste Jesus, så hade de namnkristna kyrkorna korsfäst dessa budskap, och därför har de ingen kunskap om vägen in i det allra heligaste, och de kan inte ha någon nytta av Jesu medling där. Liksom judarna, som frambar sina gagnlösa offer, frambär de sina gagnlösa böner till den avdelning som Jesus har lämnat; och Satan, tillfredsställd över bedrägeriet, antar en religiös gestalt och leder dessa bekännande kristnas sinnen till sig själv, medan han verkar med sin kraft, sina tecken och sina lögnaktiga under, för att binda dem fast i sin snara. Några bedrar han på ett sätt och andra på ett annat. Han har olika villfarelser beredda att påverka olika sinnen. Somliga ser med fasa på en villfarelse, medan de villigt tar emot en annan. Satan bedrar några genom spiritualismen. Han kommer också såsom en ljusets ängel och utbreder sitt inflytande över landet genom falska reformationer. Kyrkorna är upprymda och menar att Gud verkar underbart för dem, när det i själva verket är en annan andes verk. Upprördheten kommer att lägga sig och lämna världen och kyrkan i ett värre tillstånd än förut.

> “I saw that God has honest children among the nominal Adventists and the fallen churches, and before the plagues shall be poured out, ministers and people will be called out from these churches and will gladly receive the truth. Satan knows this; and before the loud cry of the third angel is given, he raises an excitement in these religious bodies, that those who have rejected the truth may think that God is with them. He hopes to deceive the honest and lead them to think that God is still working for the churches. But the light will shine, and all who are honest will leave the fallen churches, and take their stand with the remnant.” Early Writings, 258–261.

> ”Jag såg att Gud har uppriktiga barn bland de namnkristna adventisterna och de fallna kyrkorna, och innan plågorna utgjuts skall både predikanter och folk kallas ut ur dessa kyrkor och med glädje ta emot sanningen. Satan vet detta; och innan den tredje ängelns höga rop ljuder, väcker han en upphetsning inom dessa religiösa samfund, så att de som har förkastat sanningen må kunna tro att Gud är med dem. Han hoppas kunna bedra de uppriktiga och få dem att tro att Gud fortfarande verkar för kyrkorna. Men ljuset skall lysa, och alla som är uppriktiga skall lämna de fallna kyrkorna och ta ställning tillsammans med kvarlevan.” Early Writings, 258–261.

Back to Articles