Article

# Directed by the Hand of the Lord

Ledd av Herrens hand

Habakkuk's Two Tables

Habackuks två tavlor

Author

Jeff Pippenger

Published

October 16, 2012

Formats

PDF
Word
Song MP3

Habakkuk's Two Tables 4 of 95

Habackuks två tavlor 4 av 95

For me it is pretty difficult to get through eight pages of notes in an hour's presentation, roughly. And if you will notice, we have 20 pages; so, I am just letting you know that I do not intend to read these notes. I intend to read some of these passages in here for those who are watching on LiveStream that can download the notes; and for those that ultimately watch this on DVD that they have this in the record for themselves, if they do not already have these articles available to them. What we are dealing with is Habakkuk's Two Tables, and at this point all we are doing is trying to demonstrate that Ellen White was in agreement with the truths represented on this 1843 Chart.

För mig är det ganska svårt att ta mig igenom åtta sidor anteckningar på ungefär en timmes presentation. Och om ni lägger märke till det, så har vi 20 sidor; därför vill jag bara låta er veta att jag inte avser att läsa upp dessa anteckningar. Jag avser att läsa några av dessa avsnitt här för dem som följer via LiveStream och kan ladda ner anteckningarna; och för dem som så småningom ser detta på DVD, så att de har detta dokumenterat för egen del, om de inte redan har tillgång till dessa artiklar. Det vi behandlar är Habackuks två tavlor, och vid denna punkt är allt vi gör att försöka visa att Ellen White stod i samklang med de sanningar som framställs på 1843 års diagram.

The first three presentations we concluded yesterday were showing that Ellen White clearly and specifically endorses the 2520 time prophecy as valid in Early Writings, page 236.

De tre första framställningarna som vi avslutade i går visade att Ellen White klart och uttryckligen bekräftar tidprofetian om 2520 som giltig i Early Writings, sidan 236.

When speaking of the first disappointment in March of 1844, she says that after the disappointment the Millerites continued to study the Bible, and they discovered that the same evidence that had led them to predict 1843 for the 2520, the 2300, and the 1335, that same evidence was then recognized in 1844, to prove that these prophetic periods ended in 1844. And we discussed how the only prophetic periods that she could be speaking of are these two [referring to the 2520 and the 2300 on the 1843 Chart], not the 1335. The 1335 started in the AD time period; it ended in 1843. Therefore, she is putting her endorsement upon the understanding of the 2520 and the 2300-year prophecy.

När hon talar om den första besvikelsen i mars 1844 säger hon att milleriterna efter besvikelsen fortsatte att studera Bibeln, och de upptäckte att samma bevisning som hade lett dem till att förutsäga 1843 för 2520, 2300 och 1335, samma bevisning därefter igenkändes i 1844 för att bevisa att dessa profetiska perioder slutade 1844. Och vi har diskuterat hur de enda profetiska perioder som hon kan syfta på är dessa två [med hänvisning till 2520 och 2300 på 1843 års tavla], inte 1335. 1335 började i den e.Kr. tidsperioden; den slutade 1843. Därför lägger hon sitt stöd bakom förståelsen av 2520 och 2300-årsprofetian.

And then she went on further to say that during that time period, as they began to prove that three time prophecies ended in 1844, this is what caused the persecution that drove the Millerites out of the church. So, it is not a coincidence that here at the end of the world men and women are being persecuted in the Adventist Church for presenting the information for why the 2520 ended in 1844.

Och därefter fortsatte hon med att säga att under den tidsperioden, när de började bevisa att tre tidsprofetior slutade år 1844, var det detta som förorsakade den förföljelse som drev milleriterna ut ur kyrkan. Så är det ingen tillfällighet att här vid världens slut män och kvinnor blir förföljda i Adventistkyrkan för att de framlägger informationen om varför 2520 slutade år 1844.

## Directed by the Hand of the Lord

Ledd av Herrens hand

So, now we are moving to another subject, this one right here [referring to AD508 on the 1843 Chart]. You will find, if you have not looked at these Charts, Sister White says of this 1843 Chart, "I saw that the Lord directed in this Chart," and she says of this 1850 Chart that God was in the publishment of this Chart. So, she has told us that God was involved in the production of both of these Charts, and how they are structured was humanly purposeful. The Millerites did it on purpose, but it was by God's design.

Så går vi nu över till ett annat ämne, detta här [med hänvisning till AD508 på 1843 års tabell]. Om ni inte har granskat dessa tabeller, kommer ni att finna att syster White säger om 1843 års tabell: ”Jag såg att Herren ledde i denna tabell”, och om 1850 års tabell säger hon att Gud var med i utgivningen av denna tabell. Så har hon sagt oss att Gud var delaktig i framställningen av båda dessa tabeller, och hur de är uppbyggda var mänskligt avsiktligt. Milleriterna gjorde det med avsikt, men det var enligt Guds plan.

Up here, from 677BC down to what they believed, AD1843, this is the column [referring to the second column right the left on the 1843 Chart] that defines the 2520, that begins in 677BC and they thought ended in AD1843.

Här, från 677 f.Kr. fram till det som de trodde var år 1843 e.Kr., är detta den kolumn [med hänvisning till den andra kolumnen till höger på 1843 års tabell] som definierar 2520, vilket börjar år 677 f.Kr. och som de menade slutade år 1843 e.Kr.

And they retained this graphic illustration on the 1850 Chart, from here [referring to the third column from the left] 677BC to here, AD1844. This is the column of the 2520 that exists on both Charts.

Och de behöll denna åskådliga illustration på 1850 års schema, från här [med hänvisning till den tredje kolumnen från vänster] 677 f.Kr. till här, år 1844 e.Kr. Detta är den kolumn för 2520 som finns på båda schemana.

And right in the middle of these columns is the cross, in both instances.

Och mitt emellan dessa kolumner står korset, i båda fallen.

And right below the cross is the reference to the Daily. And the symbol of the Daily, Paganism, the root of the Pagan religion, is self-exaltation; and, this is where you can see the Lord's hand in it, not necessarily the human hand on both of these charts.

Och alldeles nedanför korset finns hänvisningen till det Dagliga. Och symbolen för det Dagliga, hedendomen, roten till den hedniska religionen, är självupphöjelse; och här kan man se Herrens hand i detta, inte nödvändigtvis den mänskliga handen på båda dessa diagram.

For you and me, or anyone, to have our self-exaltation removed from us, we must come to the foot of the cross, reflected on both of these Charts. That lesson is illustrated.

För att du och jag, eller någon annan, ska få vår självhävdelse borttagen från oss, måste vi komma till korsets fot, vilket återspeglas på båda dessa diagram. Denna läxa illustreras.

And, of course, when we talk about the columns of the 2520 with the cross in the middle, we know that in fulfillment of Daniel 9, when Christ came to confirm the covenant with many for one week, that one week equates to 2520 days, and in the midst of that week He was crucified. So, in the middle of these columns on each of these Charts we see the cross, and these are inferring the 2520 days that Christ confirmed the covenant with many.

Och naturligtvis, när vi talar om 2520:s kolumner med korset i mitten, vet vi att i uppfyllelsen av Daniel 9, när Kristus kom för att stadfästa förbundet med de många under en vecka, motsvarar den veckan 2520 dagar, och mitt i den veckan blev Han korsfäst. Så i mitten av dessa kolumner på var och en av dessa planscher ser vi korset, och dessa antyder de 2520 dagar under vilka Kristus stadfäste förbundet med de många.

So, now we are going to take up the Daily and Ellen White's endorsement of it.

Så skall vi nu ta upp ”det dagliga” och Ellen Whites bekräftelse av det.

> "September 23, the Lord showed me that He had stretched out His hand the second time to recover the remnant of His people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering, Israel was smitten and torn, but now in the gathering time God will heal and bind up His people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering, when God has set His hand to gather His people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was wrong for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God should do no more for us now than He did then, Israel would never be gathered. I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> Den 23 september visade Herren mig att Han för andra gången hade räckt ut Sin hand för att återvinna återstoden av sitt folk, och att ansträngningarna måste fördubblas under denna samlingstid. Under skingringen blev Israel slaget och sönderslitet, men nu, under samlingstiden, skall Gud hela och förbinda sitt folk. Under skingringen hade de ansträngningar som gjordes för att sprida sanningen endast ringa verkan, åstadkom endast litet eller ingenting; men under samlingen, när Gud har satt Sin hand till att samla sitt folk, skall ansträngningarna att sprida sanningen få den verkan som var avsedd. Alla bör vara eniga och nitälskande i verket. Jag såg att det var fel av någon att hänvisa till skingringen som förebild för att styra oss nu under samlingen; ty om Gud inte skulle göra mer för oss nu än Han gjorde då, skulle Israel aldrig bli samlat. Jag har sett att 1843 års tavla var ledd av Herrens hand och att den inte borde ändras; att siffrorna var sådana som Han ville ha dem; att Hans hand vilade över och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det, förrän Hans hand togs bort.

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

> Därefter såg jag, beträffande ”det dagliga” (Daniel 8:12), att ordet ”offer” hade tillagts genom mänsklig vishet och inte hör till texten, och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade ropet om domens stund. När enhet rådde, före 1844, var nästan alla enade om den rätta förståelsen av ”det dagliga”; men i förvirringen sedan 1844 har andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt. Tid har inte varit ett prov sedan 1844, och den kommer aldrig mer att bli ett prov.

> "The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time. I saw that some were getting a false excitement, arising from preaching time; but the third angel's message is stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation and needs not time to strengthen it; and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.

> Herren har visat mig att den tredje ängelns budskap måste gå fram och förkunnas för Herrens kringspridda barn, men det får inte hängas upp på tid. Jag såg att somliga råkade i en falsk hänförelse, som uppstod genom förkunnelse om tid; men den tredje ängelns budskap är starkare än vad tiden kan vara. Jag såg att detta budskap kan stå på sin egen grund och inte behöver tid för att stärka det; och att det skall gå fram i mäktig kraft och utföra sitt verk och bli förkortat i rättfärdighet.

> "Then I was pointed to some who are in the great error of believing that it is their duty to go to Old Jerusalem, and think they have a work to do there before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of the Lord, under the message of the third angel; for those who think that they are yet to go to Jerusalem will have their minds there, and their means will be withheld from the cause of present truth to get themselves and others there. I saw that such a mission would accomplish no real good, that it would take a long while to make a very few of the Jews believe even in the first advent of Christ, much more to believe in His second advent. I saw that Satan had greatly deceived some in this thing and that souls all around them in this land could be helped by them and led to keep the commandments of God, but they were leaving them to perish. I also saw that Old Jerusalem never would be built up; and that Satan was doing his utmost to lead the minds of the children of the Lord into these things now, in the gathering time, to keep them from throwing their whole interest into the present work of the Lord, and to cause them to neglect the necessary preparation for the day of the Lord." Early Writings, 74–76.

> ”Sedan riktades min uppmärksamhet på somliga som befinner sig i den stora villfarelsen att tro att det är deras plikt att bege sig till det gamla Jerusalem, och menar att de har ett verk att utföra där innan Herren kommer. En sådan uppfattning är ägnad att avleda sinne och intresse från Herrens nuvarande verk under den tredje ängelns budskap; ty de som menar att de ännu skall resa till Jerusalem kommer att ha sina tankar där, och deras medel kommer att undanhållas den nuvarande sanningens sak för att föra sig själva och andra dit. Jag såg att ett sådant uppdrag inte skulle åstadkomma något verkligt gott, att det skulle ta lång tid att få ens mycket få av judarna att tro på Kristi första ankomst, än mindre att tro på hans andra ankomst. Jag såg att Satan i hög grad hade bedragit några i denna sak och att själar överallt omkring dem i detta land skulle kunna få hjälp av dem och ledas till att hålla Guds bud, men de lämnade dem att gå förlorade. Jag såg också att det gamla Jerusalem aldrig skulle återuppbyggas, och att Satan gjorde sitt yttersta för att leda Herrens barns sinnen in i dessa ting nu, i insamlingstiden, för att hindra dem från att kasta hela sitt intresse in i Herrens nuvarande verk och för att få dem att försumma den nödvändiga beredelsen för Herrens dag.” Early Writings, 74–76.

A few things that we are going to show is we have a passage from Early Writings, page 74. We have dealt with this before. Many of these things we will be dealing with in this presentation, we have dealt with before; but, most of us do not understand that this passage in Early Writings went through an evolution. As it exists in the book Early Writings, men will use what is in Early Writings to misrepresent the truth. But, if you go back to the original source documents, the logic for their misrepresenting the truth is removed.

Några saker som vi kommer att visa är att vi har ett avsnitt ur Early Writings, sidan 74. Detta har vi behandlat tidigare. Många av de saker som vi kommer att behandla i denna framställning har vi behandlat tidigare; men de flesta av oss förstår inte att detta avsnitt i Early Writings genomgick en utveckling. Såsom det föreligger i boken Early Writings kommer människor att använda det som står i Early Writings för att framställa sanningen på ett falskt sätt. Men om man går tillbaka till de ursprungliga källdokumenten, undanröjs logiken bakom deras förvanskning av sanningen.

So, there is much that can be said about this. I am only going to identify a couple of points, because we are dealing with the Daily here. But, in this passage from Early Writings, I would have you take note of the very first two thoughts, September 23rd.

Alltså finns det mycket som kan sägas om detta. Jag kommer endast att peka på ett par punkter, eftersom vi här har att göra med det dagliga. Men i detta avsnitt ur Early Writings vill jag att ni lägger märke till de allra första två tankarna, den 23 september.

Okay. September 23rd, if you are not familiar with it, you can put 1850 there; September 23, 1850. This has an impact on correctly understanding the Daily.

Okej. Den 23 september, om du inte är förtrogen med detta, kan du ange 1850 där; den 23 september 1850. Detta har betydelse för att den dagliga offret ska förstås korrekt.

The end of the first paragraph is a statement that we have dealt with here already for the past few days, "I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it until His hand was removed."

Slutet av det första stycket är ett uttalande som vi redan har behandlat här under de senaste dagarna: ”Jag har sett att 1843 års karta leddes av Herrens hand och att den inte borde ändras; att siffrorna var sådana som Han ville ha dem; att Hans hand vilade över och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det förrän Hans hand togs bort.”

The second paragraph says, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) . . . ." Now, I want you to just put in your memory bank—we will deal with this no doubt later, the Lord willing—when the Daily is represented on the 1843 Chart, right here, it says, "taking away the daily"; it says, "Daniel 12: 11 and 12." On the 1850 Chart, when it is dealing with the Daily, it says, "pagan dominion or when the daily taken away, Daniel 11:31." So, on these two Charts, the emphasis that they are identifying from Daniel 11:31 and Daniel 12:11 is the taking away of the Daily. All right?

Det andra stycket säger: ”Sedan såg jag i förhållande till det —dagliga’ (Daniel 8:12) . . . .” Nu vill jag att ni bara lägger detta på minnet — vi kommer utan tvivel att behandla det senare, om Herren vill — att när det dagliga framställs på 1843 års karta, just här, står det: ”borttagandet av det dagliga”; det står: ”Daniel 12:11 och 12.” På 1850 års karta, när den behandlar det dagliga, står det: ”hedniskt herravälde eller när det dagliga borttogs, Daniel 11:31.” Så på dessa två kartor är den betoning som de identifierar utifrån Daniel 11:31 och Daniel 12:11 borttagandet av det dagliga. Eller hur?

> And in Daniel 11:31 and Daniel 12:11, the Hebrew word that is translated as "take away" is sur, and it means "to take away"; it means "to remove."

> Och i Daniel 11:31 och Daniel 12:11 är det hebreiska ord som översätts med ”ta bort” sur, och det betyder ”att ta bort”; det betyder ”att avlägsna”.

But, in Daniel 8, in verse 11, where it says the Daily is taken away, it is a different Hebrew word. It is rum, and it means "to lift up and to exalt."

Men i Daniel 8, i vers 11, där det står att det dagliga tas bort, är det ett annat hebreiskt ord. Det är rum, och det betyder ”att lyfta upp och att upphöja”.

So, William Miller used the Cruden's Concordance, and the Cruden's Concordance does not give you any insight on the Hebrew or the Greek. So, the Lord was directing the Millerites; because, of the three places where the Daily is referenced in the Book of Daniel, Daniel chapter 8, Daniel chapter 11, and Daniel chapter 12, in chapters 11 and 12 the Hebrew that is translated "take away" means "take away." And that is what they are emphasizing on these Charts, is when Paganism was taken away the 1290 and the 1335 prophecies would begin.

Så använde William Miller Cruden’s Concordance, och Cruden’s Concordance ger ingen insikt i hebreiskan eller grekiskan. Alltså ledde Herren milleriterna; eftersom den hebreiska text som i Daniels bok återges i de tre ställen där det dagliga omnämns — Daniel kapitel 8, Daniel kapitel 11 och Daniel kapitel 12 — i kapitel 11 och 12, där den översätts med ”tas bort”, betyder ”tas bort”. Och det är vad de framhäver på dessa diagram: att när hedendomen togs bort, skulle profetiorna om de 1290 och de 1335 börja.

But, in Daniel 8, when the Daily is taken away, it is not talking about being removed; it is talking about the religion of Paganism being lifted up and exalted. So, the Millerites got it right. They referenced the two chapters in Daniel that are about the Daily being taken away.

Men i Daniel 8, när det dagliga tas bort, talar det inte om att avlägsnas; det talar om att hedendomens religion upphöjs och förhärligas. Alltså hade milleriterna rätt. De hänvisade till de två kapitlen i Daniel som handlar om att det dagliga tas bort.

But here in Early Writings and as we go back through the original source documents you are going to see in this chapter that originally this reference of Daniel 8:12 is not there. I do not know that Ellen White told them to include that in there in 1882 when they printed Early Writings, or if one of the editors put it in. I am not threatened by it, because it is not talking about the taking away here.

Men här i Early Writings, och när vi går tillbaka genom de ursprungliga källdokumenten, kommer ni att se i detta kapitel att denna hänvisning till Daniel 8:12 ursprungligen inte finns där. Jag vet inte om Ellen White sade åt dem att infoga den där år 1882, när de tryckte Early Writings, eller om någon av redaktörerna lade in den. Jag känner mig inte hotad av det, eftersom det här inte talar om borttagandet.

It says in the second paragraph, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry."

Det sägs i det andra stycket: ”Sedan såg jag, i fråga om det —dagliga’ (Daniel 8:12), att ordet —offer’ hade tillagts genom mänsklig vishet och inte hör till texten, och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade budskapet om domens stund.”

Now, we had a meeting with some of the prominent pastors in Germany and some of the seminary teachers from Germany several years ago, in Germany, where I presented and they threw their stones at this message.

Nu hade vi för flera år sedan ett möte i Tyskland med några av de framstående pastorerna i Tyskland och några av seminarielärarna därifrån, där jag lade fram detta budskap och de kastade sina stenar mot det.

And there was a pastor there from Italy, and he expressed one of the foolish arguments about this verse. And what he said was—and there are several foolish arguments about the Daily, so you find this foolish argument used often and we will put it in the record here. It says, "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry." Here is the foolish argument: They say Ellen White is not endorsing the Daily here; she is endorsing the Pioneer understanding that the word sacrifice was added by human wisdom and does not belong to the text. Okay? So, this Italian pastor is making this argument.

Och där fanns en pastor från Italien, och han framförde ett av de dåraktiga argumenten om denna vers. Och vad han sade var — och det finns flera dåraktiga argument om det dagliga, så man finner detta dåraktiga argument ofta användas, och vi ska här föra in det i protokollet. Det lyder: ”Därefter såg jag beträffande det —dagliga’ (Daniel 8:12) att ordet —offer’ hade tillfogats genom mänsklig visdom och inte hör till texten, och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade budskapet om domens stund.” Här är det dåraktiga argumentet: De säger att Ellen White här inte bekräftar det dagliga; hon bekräftar pionjärernas förståelse att ordet offer lades till genom mänsklig visdom och inte hör till texten. Okej? Så denne italienske pastor framför detta argument.

And I said, "Well, explain the next sentence to me, Pastor."

Och jag sade: ”Nåväl, förklara då nästa mening för mig, pastor.”

The next sentence says, "When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; . . . ." This is not about the correct view of the word sacrifice being added by human wisdom. Ellen White here—and this is a hard one, this is a hard one for these people that are refusing to hear and are refusing to see in Adventism today. This paragraph, there are probably more theologians have lost their salvation over this paragraph than any other paragraph in the Spirit of Prophecy. I am not exaggerating; I think that is probably accurate.

Nästa mening säger: ”När enheten rådde, före 1844, var nästan alla förenade i den rätta förståelsen av ’det dagliga’; . . . .” Detta handlar inte om den riktiga uppfattningen att ordet offer har lagts till genom mänsklig visdom. Ellen White här — och detta är en svår punkt, detta är en svår punkt för dessa människor som i dag inom adventismen vägrar att höra och vägrar att se. Detta stycke — det finns sannolikt fler teologer som har förlorat sin frälsning över detta stycke än över något annat stycke i Profetians Ande. Jag överdriver inte; jag tror att det sannolikt är korrekt.

In the early part of the 20th Century when the false view of the Daily is being introduced into Adventism, everyone that was fighting about it on both sides of the issue knew that they were fighting about this paragraph. When Stephen Haskell came to the defense of the Pioneer view that the Daily was Paganism, what did he do? He reprinted this 1843 Chart, and he put this paragraph on the bottom. So this paragraph is the focus of controversy, and it is here where many, many men have fallen on their swords and died.

Under den tidiga delen av 1900-talet, när den falska uppfattningen om det dagliga höll på att införas i adventismen, visste alla som stred om denna fråga på båda sidor att de kämpade om detta stycke. När Stephen Haskell trädde fram till försvar för pionjärernas uppfattning att det dagliga var hedendomen, vad gjorde han då? Han lät åter trycka denna karta från 1843, och han satte detta stycke längst ned. Så detta stycke är kontroversens fokus, och det är här som många, många män har fallit på sina svärd och dött.

So, at a minimum level of what I want you to see here, because you have men like recently, Steve Wohlberg of White Horse Ministries, he has been opposing this message. And one of his arguments is, "Well, Ellen White never had a position on the Daily, so I don't have to have one," which was just an absolutely foolish position. But, even if we grant him the possibility that Ellen White did not have a position on it, what does she say in this quote? She says that the Pioneers had the correct view of it. Even if she did not know what it was, here she is saying that there is a correct view, which means there are a wrong view, maybe several wrong views.

Så, på den mest grundläggande nivå av det jag vill att ni ska se här, eftersom ni har män som på senare tid Steve Wohlberg från White Horse Ministries, som har motsatt sig detta budskap. Och ett av hans argument är: ”Nåväl, Ellen White hade aldrig någon ståndpunkt i fråga om det Dagliga, så då behöver inte jag heller ha någon”, vilket helt enkelt var en fullständigt dåraktig ståndpunkt. Men även om vi medger honom möjligheten att Ellen White inte hade någon ståndpunkt i frågan, vad säger hon i detta citat? Hon säger att pionjärerna hade den rätta uppfattningen om det. Även om hon inte visste vad det var, säger hon här att det finns en rätt uppfattning, vilket betyder att det finns en felaktig uppfattning, kanske flera felaktiga uppfattningar.

You have men like Vance Ferrell. Vance Ferrell; people have confidence in Vance Ferrell's prophetic interpretations, and I do not know why. Vance Ferrell is not the only one but he is one of the men that says that the Daily represents both Paganism and Christ's Sanctuary ministry. Okay? He is saying that this symbol represents Satan and Christ.

Ni har män såsom Vance Ferrell. Vance Ferrell; människor hyser förtroende för Vance Ferrells profetiska tolkningar, och jag vet inte varför. Vance Ferrell är inte den ende, men han är en av dem som säger att det dagliga representerar både hedendomen och Kristi tjänst i helgedomen. Okej? Han säger att denna symbol representerar både Satan och Kristus.

What kind of discernment is being employed with that kind of reasoning?

Vilken slags urskillningsförmåga kommer till användning i ett sådant slags resonemang?

Okay, Sister White, no matter what the Daily represents here, she says there is a correct view. So, we can at least agree with that premise here, right?

Okej, syster White, oavsett vad det dagliga här representerar, säger hon att det finns en riktig uppfattning. Så vi kan åtminstone vara överens om den premissen här, eller hur?

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union exited, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced,"—

> ”Därefter såg jag, i fråga om det —dagliga” (Daniel 8:12), att ordet —offer” hade tillfogats genom människors visdom och inte hör till texten, och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade domens stunds rop. När enighet rådde, före 1844, var nästan alla förenade i den rätta uppfattningen om det —dagliga”; men i förvirringen sedan 1844 har andra uppfattningar omfattats,”

This is what I told the Italian pastor. I said, "Okay. Can you give me any historical references where after 1844 there were other views about the word sacrifice that have been embraced?

Detta är vad jag sade till den italienske pastorn. Jag sade: ”Okej. Kan du ge mig några historiska hänvisningar där det efter 1844 har funnits andra uppfattningar om ordet offer som har omfattats?

And he kind of backed out of that at this point.

Och han drog sig i viss mån tillbaka från det vid denna tidpunkt.

Since 1844 other views of the Daily have been embraced, and what have they produced? Darkness and confusion.

Sedan 1844 har andra uppfattningar om det dagliga omfattats, och vad har de frambringat? Mörker och förvirring.

Underline "darkness and confusion," because when Sister White further talks about the Daily, she talks about darkness and confusion, and we are going to show you some of those this morning.

Stryk under ”mörker och förvirring”, för när syster White längre fram talar om det dagliga, talar hon om mörker och förvirring, och vi ska visa er något av detta denna morgon.

## Take the wrong view of the Daily and it produces darkness and confusion.

Att inta en felaktig uppfattning om det dagliga frambringar mörker och förvirring.

"Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test."

"Tid har inte varit en prövosten sedan 1844, och den kommer aldrig mer att vara en prövosten."

So, in connection with the Daily you see here, here is the argument. Here is the argument today; here is the argument that was introduced by Ellen White's son. It was introduced by others, but he is the one that put it into the historical record of Adventism. It is that when you read this passage, the context of time setting is what you need to understand.

Så, i samband med det dagliga ser ni här argumentet. Här är argumentet i dag; här är det argument som introducerades av Ellen Whites son. Det introducerades av andra, men det var han som införde det i adventismens historiska dokumentation. Det går ut på att när man läser detta avsnitt, är det sammanhanget av tidsbestämning som man behöver förstå.

—"other views have been embraced,"—in concerning the Daily—"and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

—”andra uppfattningar har omfattats” — beträffande det dagliga — ”och mörker och förvirring har följt. Tiden har inte varit ett prov sedan 1844, och den kommer aldrig mer att bli ett prov.

"The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time."

Herren har visat mig att den tredje ängelns budskap måste gå ut och förkunnas för Herrens skingrade barn, men det får inte knytas till tid.

Do you see why Willy White is saying that we need to see the context of time-setting?

Ser du varför Willy White säger att vi behöver se sammanhanget kring tidsbestämning?

It talks about the confusion that the wrong views of the Daily produced, time has not been a test; and then there is a paragraph about time setting.

Det talar om den förvirring som de felaktiga uppfattningarna om det Dagliga framkallade; tiden har inte varit ett prov; och därefter följer ett stycke om fastställande av tider.

Okay, this is what you have to understand: This paragraph about time setting, it was not in the original source document; and, the statement about time has not been a test, that sentence has been altered. It misrepresents Ellen White's original thought. She did not connect anything about time setting with the Daily. This is what we want to look at this morning.

Okej, detta är vad ni måste förstå: Detta stycke om tidsfastställande fanns inte i det ursprungliga källdokumentet, och satsen om att tiden inte har varit en prövosten har blivit ändrad. Den ger en felaktig bild av Ellen Whites ursprungliga tanke. Hon knöt ingenting om tidsfastställande till det dagliga. Det är detta vi vill se på denna morgon.

So, as I said, we are not going to read all these pages. I am just going to make sure that you have them in your possession so you can test what I am saying; because, as a human being, there is a possibility that I am misleading you.

Så, såsom jag sade, kommer vi inte att läsa alla dessa sidor. Jag ska bara se till att ni har dem i er ägo, så att ni kan pröva det jag säger; ty, som människa, finns det en möjlighet att jag leder er vilse.

Arthur White—"The Context of Time Setting"

Arthur White—”Tidsbestämningens sammanhang”

"The advocates of the old view maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74–75.] placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith.

Förespråkarna för den äldre uppfattningen hävdade att ordalydelsen i detta uttalande [Early Writings, 74–75.] gav himlens bekräftelse åt den syn på det dagliga som omfattades av Miller och senare upprepades av Uriah Smith.

Arthur White, the son of Willy White, in his six-volume set about the history of Ellen White, speaking of his father's position rejecting the correct view of the Daily, he says, in EGW, volume 6, on page 252,

Arthur White, son till Willy White, säger i sitt verk i sex volymer om Ellen Whites historia, när han talar om sin fars ståndpunkt, i vilken han förkastade den riktiga uppfattningen om det dagliga, följande i EGW, band 6, på sidan 252,

"The advocates of the old view"—that the Daily represented Paganism—"maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74–75.] placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith."—

”Förespråkarna för den gamla uppfattningen” — att det dagliga representerade hedendomen — ”hävdade att ordalydelsen i detta uttalande [Early Writings, 74–75.] gav himlens godkännande åt den uppfattning om det dagliga som omfattades av Miller och senare upprepades av Uriah Smith.”

If Arthur White was going to be a genuine, accurate historian, do you know what he would have said there? He would have just put one word in there; but, Arthur White, he missed the boat here. He would have said, "The advocates of the old view maintained [correctly] that the wording of this statement, —maintained that the wording of this statement [Early Writings, 74-75.],' placed Heaven's endorsement on the view of the daily held by Miller and eventually repeated by Uriah Smith."

Om Arthur White skulle ha varit en verkligt äkta och korrekt historiker, vet ni då vad han skulle ha sagt där? Han skulle helt enkelt ha infogat ett enda ord där; men Arthur White missade målet här. Han skulle ha sagt: ”Förespråkarna för den gamla uppfattningen hävdade [med rätta] att ordalydelsen i detta uttalande, —hävdade att ordalydelsen i detta uttalande [Early Writings, 74–75], gav himlens bekräftelse åt den uppfattning om det dagliga som Miller omfattade och som senare upprepades av Uriah Smith.”

But he does not put correctly in there. He is just saying what they maintain, like there is the possibility that they were maintaining a wrong position. But they were not; they had the right position.

Men han framställer det inte korrekt där. Han återger endast vad de hävdar, som om det fanns en möjlighet att de intog en felaktig ståndpunkt. Men så var det inte; de hade den rätta ståndpunkten.

—"The new-view advocates"—his father, Willy, A. G. Daniells, W. W. Prescott, and I will not go there right now—"The new-view advocates held that the statement must be taken in its context—the context of time setting."—

—”Förespråkarna för den nya uppfattningen” — hans far, Willy, A. G. Daniells, W. W. Prescott, och jag går inte in på det just nu — ”förespråkarna för den nya uppfattningen menade att uttalandet måste förstås i sitt sammanhang — sammanhanget av tidsbestämning.”

We just told you their argument in Early Writings, page 74.

Vi har just återgett för er deras argument i Early Writings, sidan 74.

—"The new-view advocates held that the statement must be taken in its context—the context of time setting. Ellen White's repeated statements that I have no light on the point' (Letter 226, 1908) and I am unable to define clearly the points that are questioned' (Letter 250, 1908), and her inability to make a definite statement when the question was urged upon her, seemed to give support to their conclusion. They were confident also that the messages given through Ellen White would not conflict with the clearly established events of history." Arthur White, EGW, volume 6, 252.

—”Förespråkarna för den nya uppfattningen menade att uttalandet måste förstås i sitt sammanhang — sammanhanget av tidsbestämning. Ellen Whites upprepade uttalanden att ”jag har inget ljus över denna punkt” (Letter 226, 1908) och ”jag är oförmögen att klart definiera de punkter som ifrågasätts” (Letter 250, 1908), samt hennes oförmåga att göra ett bestämt uttalande när frågan enträget framfördes till henne, tycktes ge stöd åt deras slutsats. De var också förvissade om att de budskap som gavs genom Ellen White inte skulle stå i konflikt med historiens klart fastställda händelser.” Arthur White, EGW, volym 6, 252.

The Original Version—Review and Herald, November 1, 1850

Originalutgåvan — Review and Herald, 1 november 1850

And Early Writings, page 74, when was it printed? 1882; the book Early Writings was printed in 1882.

Och Early Writings, sida 74, när trycktes den? 1882; boken Early Writings trycktes 1882.

But where in the passage of Early Writings that we are considering is originally found is in the Review and Herald, November 1, 1850, and you have that in your notes. And it is several paragraphs, and as I have said, we are not going to read them all.

Men det ställe där den passage ur Early Writings som vi behandlar ursprungligen återfinns är i Review and Herald, den 1 november 1850, och ni har det i era anteckningar. Och det omfattar flera stycken, och som jag har sagt kommer vi inte att läsa dem alla.

We see four paragraphs on page 2, then four paragraphs on page 3:

Vi ser fyra stycken på sida 2, sedan fyra stycken på sida 3:

> "Dear Brethren and Sisters I wish to give you a short sketch of what the Lord has recently shown to me in vision. I was shown the loveliness of Jesus, and the love that the angels have for one another. Said the angel—Can ye not behold their love?—follow it. Just so God's people must love one another. Rather let blame fall on thyself than on a brother. I saw that the message —sell that ye have and give alms' had not been given, by some, in its clear light; that the true object of the words of our Saviour had not been clearly presented. I saw that the object of selling was not to give to those who are able to labor and support themselves; but to spread the truth. It is a sin to support and indulge those who are able to labor, in idleness. Some have been zealous to attend all the meetings; not to glorify God, but for the —loaves and fishes.' Such had much better been at home laboring with their hands, —the thing that is good,' to supply the wants of their families, and to have something to give to sustain the precious cause of present truth.

> Kära bröder och systrar, jag önskar ge er en kort skildring av vad Herren nyligen har visat mig i en syn. Jag fick se Jesu ljuvlighet och den kärlek som änglarna har till varandra. Ängeln sade: Kan ni inte se deras kärlek? Efterfölj den. Just så måste Guds folk älska varandra. Låt hellre skulden falla på dig själv än på en broder. Jag såg att budskapet —sälj vad ni har och ge allmosor’ av somliga inte hade framställts i dess klara ljus; att det sanna syftet med vår Frälsares ord inte tydligt hade lagts fram. Jag såg att syftet med att sälja inte var att ge åt dem som kan arbeta och försörja sig själva, utan att utbreda sanningen. Det är synd att underhålla och gynna dem som kan arbeta men lever i lättja. Några har varit ivriga att delta i alla möten, inte för att förhärliga Gud, utan för —bröden och fiskarna.’ Sådana borde mycket hellre vara hemma och arbeta med sina händer med —det som är gott,’ för att försörja sina familjer och ha något att ge till understöd för den dyrbara saken, den nuvarande sanningens sak.

> "Some, I saw, had erred in praying for the sick to be healed before unbelievers. If any among us are sick, and call for the elders of the church to pray over them, according to James 5:14, 15, we should follow the example of Jesus. He put unbelievers out of the room, then healed the sick; so we should seek to be separated from the unbelief of those who have not faith, when we pray for the sick among us.

> Några, såg jag, hade tagit miste genom att bedja om att de sjuka skulle bli helade inför de otroende. Om någon bland oss är sjuk och kallar på församlingens äldste att bedja över honom, enligt Jak. 5:14, 15, bör vi följa Jesu exempel. Han drev de otroende ut ur rummet och helade därefter den sjuke; så bör också vi, när vi ber för de sjuka bland oss, söka att vara avskilda från deras otro som inte har tro.

> "Then I was pointed back to the time that Jesus took his disciples away alone, into an upper room, and first washed their feet, and then gave them to eat of the broken bread, to represent his broken body, and juice of the vine to represent his spilled blood. I saw that all should move understandingly, and follow the example of Jesus in these things, and when attending to these ordinances, should be as separate from unbelievers as possible.

> Sedan blev jag hänvisad tillbaka till den tid då Jesus tog sina lärjungar avsides, upp i en övre sal, och först tvättade deras fötter och sedan gav dem att äta av det brutna brödet, för att representera hans brutna kropp, samt vinrankans saft för att representera hans utgjutna blod. Jag såg att alla bör handla med förståelse och följa Jesu exempel i dessa ting, och att de, när de förrättar dessa förordningar, bör vara så avskilda från de otroende som möjligt.

> "Then I was shown that the seven last plagues will be poured out, after Jesus leaves the Sanctuary. Said the angel—It is the wrath of God and the Lamb that causes the destruction or death of the wicked. At the voice of God the saints will be mighty and terrible as an army with banners; but they will not then execute the judgment written. The execution of the judgment will be at the close of the 1000 years.

> Sedan visades det för mig att de sju sista plågorna skall utgjutas, efter det att Jesus lämnar helgedomen. Ängeln sade: Det är Guds och Lammets vrede som orsakar de ogudaktigas fördärv eller död. Vid Guds röst skall de heliga vara mäktiga och fruktansvärda såsom en här med baner; men de skall då inte verkställa den dom som är skriven. Verkställandet av domen skall ske vid slutet av de 1000 åren.

> "After the saints are changed to immortality, and are caught up together, and receive their harps, crowns, &c., and enter the Holy City, Jesus and the saints set in judgment. The books are opened, the book of life and the book of death; the book of life contains the good deeds of the saints, and the book of death contains the evil deeds of the wicked. These books were compared with the Statute book, the Bible, and according to that they were judged. The saints in unison with Jesus pass their judgment upon the wicked dead. Behold ye! said the angel, the saints sit in judgment, in unison with Jesus, and mete out to each of the wicked, according to the deeds done in the body, and it is set off against their names what they must receive, at the execution of the judgment. This, I saw, was the work of the saints with Jesus, in the Holy City before it descends to the earth, through the 1000 years. Then at the close of the 1000 years, Jesus, and the angels, and all the saints with him, leaves the Holy City, and while he is descending to the earth with them, the wicked dead are raised, and then the very men that —pierced him,' being raised, will see him afar off in all his glory, the angels and saints with him, and will wail because of him. They will see the prints of the nails in his hands, and in his feet, and where they thrust the spear into his side. The prints of the nails and the spear will then be his glory. It is at the close of the 1000 years that Jesus stands upon the Mount of Olives, and the Mount parts asunder, and it becomes a mighty plain, and those who flee at that time are the wicked, that have just been raised. Then the Holy City comes down and settles on the plain.

> Sedan de heliga har förvandlats till odödlighet och ryckts upp tillsammans och mottagit sina harpor, kronor osv., och gått in i den heliga staden, sätter sig Jesus och de heliga till doms. Böckerna öppnas, livets bok och dödens bok; livets bok innehåller de heligas goda gärningar, och dödens bok innehåller de ogudaktigas onda gärningar. Dessa böcker jämfördes med lagboken, Bibeln, och efter den blev de dömda. De heliga fäller i förening med Jesus sin dom över de ogudaktiga döda. Se! sade ängeln, de heliga sitter till doms, i förening med Jesus, och tillmäter var och en av de ogudaktiga efter de gärningar som gjorts i kroppen, och vid deras namn antecknas vad de måste få mottaga, när domen verkställs. Detta, såg jag, var de heligas verk tillsammans med Jesus i den heliga staden innan den stiger ned till jorden, under de 1000 åren. Sedan, vid slutet av de 1000 åren, lämnar Jesus och änglarna och alla de heliga med honom den heliga staden, och medan han stiger ned till jorden med dem, uppväcks de ogudaktiga döda, och då skall just de män som ”genomborrade honom”, när de blivit uppväckta, se honom på avstånd i all hans härlighet, med änglarna och de heliga med honom, och de skall jämra sig för hans skull. De skall se märkena efter spikarna i hans händer och i hans fötter och där de stack spjutet i hans sida. Märkena efter spikarna och spjutet skall då vara hans härlighet. Det är vid slutet av de 1000 åren som Jesus står på Olivberget, och berget rämnar mitt itu och blir en väldig slätt, och de som flyr vid den tiden är de ogudaktiga, som just har blivit uppväckta. Då kommer den heliga staden ned och sätter sig på slätten.

> "Then Satan imbues the wicked, that have been raised, with his spirit. He flatters them that the army in the City is small, and that his army is large, and that they can overcome the saints and take the City. While Satan was rallying his army, the saints were in the City, beholding the beauty and glory of the Paradise of God. Jesus was at their head, leading them. All at once the lovely Saviour was gone from our company; but soon we heard his lovely voice, saying, —Come ye blessed of my Father inherit the kingdom prepared for you from the foundation of the world.' We gathered about Jesus, and just as he closed the gates of the City, the curse was pronounced upon the wicked. The gates were shut. Then the saints used their wings and mounted to the top of the wall of the City. Jesus was also with them; his crown looked brilliant and glorious. It was a crown within a crown, seven in number. The crowns of the saints were of the most pure gold, decked with stars. Their faces shone with glory, for they were in the express image of Jesus; and as they arose, and moved all together to the top of the City, I was enraptured with the sight.

> Sedan uppfyller Satan de uppväckta ogudaktiga med sin ande. Han smickrar dem med att härskarans skara i staden är liten och att hans här är stor, och att de kan övervinna de heliga och inta staden. Medan Satan samlade sin här, var de heliga i staden och beskådade skönheten och härligheten i Guds paradis. Jesus var i spetsen för dem och ledde dem. Plötsligt var den ljuvlige Frälsaren borta ur vårt sällskap; men snart hörde vi hans ljuvliga röst säga: —Kommen, I min Faders välsignade, och tagen i besittning det rike som är tillrett åt eder från världens begynnelse.' Vi samlades omkring Jesus, och just när han stängde stadens portar, uttalades förbannelsen över de ogudaktiga. Portarna stängdes. Då brukade de heliga sina vingar och steg upp till toppen av stadens mur. Jesus var också med dem; hans krona såg strålande och härlig ut. Det var en krona inom en krona, till antalet sju. De heligas kronor var av renaste guld, smyckade med stjärnor. Deras ansikten lyste av härlighet, ty de bar Jesu uttryckliga avbild; och när de steg upp och alla tillsammans rörde sig mot stadens topp, hänfördes jag av synen.

> "Then the wicked saw what they had lost; and fire was breathed from God upon them, and consumed them. This was the Execution of the Judgment. The wicked then received according as the saints in unison with Jesus had meted out to them during the 1000 years. The same fire from God that consumed the wicked, purified the whole earth. The broken ragged mountains melted with fervent heat, the atmosphere, also, and all the stubble was consumed. Then our inheritance opened before us, glorious and beautiful, and we inherited the whole earth made new. We all shouted with a loud voice, Glory, Alleluia.

> Då såg de ogudaktiga vad de hade förlorat; och eld utgick från Gud över dem och förtärde dem. Detta var verkställandet av domen. De ogudaktiga fick då i enlighet med vad de heliga i förening med Jesus hade tillmätt dem under de 1000 åren. Samma eld från Gud som förtärde de ogudaktiga renade hela jorden. De sönderbrutna, skrovliga bergen smälte av glödande hetta, även atmosfären, och all halm blev förtärd. Sedan öppnade sig vårt arv inför oss, härligt och skönt, och vi tog hela den förnyade jorden i besittning. Vi ropade alla med hög röst: Ära, Halleluja.

> "I also saw that the shepherds should consult those in whom they have reason to have confidence, those who have been in all the messages, and are firm in all the present truth, before they advocate any new point of importance, which they may think the Bible sustains. Then the shepherds will be perfectly united, and the union of the shepherds will be felt by the church. Such a course I saw would prevent unhappy divisions, and then there would be no danger of the precious flock being divided, and the sheep scattered, without a shepherd."—

> Jag såg också att herdarna bör rådfråga dem som de har skäl att hysa förtroende för, dem som har varit med i alla budskapen och som står fasta i hela den närvarande sanningen, innan de förfäktar någon ny viktig punkt som de menar att Bibeln stöder. Då kommer herdarna att vara fullkomligt eniga, och herdarnas enhet kommer att förnimmas av församlingen. En sådan väg såg jag skulle förebygga olyckliga splittringar, och då skulle det inte finnas någon fara för att den dyrbara hjorden delas och fåren skingras utan en herde."—

And then it concludes with five more paragraphs which I have in a box for you, because these five paragraphs out of the article are the ones that are going to end up in Early Writings. That is why these final five paragraphs have the box around them.

Och sedan avslutas det med ytterligare fem stycken, som jag har satt i en ruta åt er, eftersom dessa fem stycken ur artikeln är de som kommer att hamna i Early Writings. Det är därför dessa fem sista stycken är inramade.

> "September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.

> Den 23 september visade Herren mig att han för andra gången hade räckt ut sin hand för att återvinna kvarlevan av sitt folk, och att ansträngningarna måste fördubblas under denna samlingstid. Under skingringstiden blev Israel slaget och sönderslitet; men nu under samlingstiden skall Gud hela och förbinda sitt folk. Under skingringen hade de ansträngningar som gjordes för att utbreda sanningen endast ringa verkan, åstadkom föga eller intet; men under samlingen, när Gud har satt sin hand till att samla sitt folk, skall ansträngningarna att utbreda sanningen få den verkan som avsågs. Alla bör vara förenade och nitiska i verket. Jag såg att det var en skam att någon hänvisade till skingringen för exempel som skulle styra oss nu under samlingen; ty om Gud inte gör mer för oss nu än han gjorde då, skulle Israel aldrig bli samlat. Det är lika nödvändigt att sanningen blir utgiven i en tidskrift, som att den blir predikad.

> "The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

> Herren visade mig att 1843 års tavla hade blivit ledd av hans hand och att ingen del av den skulle förändras; att siffrorna var sådana som han ville ha dem. Att hans hand vilade över och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det, förrän hans hand drogs tillbaka.

> "Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.

> ”Sedan såg jag, beträffande det —Dagliga’, att ordet —offer’ hade tillagts genom mänsklig vishet och inte hör till texten; och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som framförde budskapet om domens stund. När enhet rådde, före 1844, var nästan alla eniga om den rätta förståelsen av det —Dagliga’; men sedan 1844 har, i förvirringen, andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt.”

> "The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.

> Herren visade mig att tiden inte har varit ett prov sedan 1844, och att tiden aldrig mer skall bli ett prov.

> "Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past." Review and Herald, November 1, 1850."

> ”Sedan visades jag några som befinner sig i den stora villfarelsen, att de heliga ännu skall gå till det gamla Jerusalem, osv., innan Herren kommer. En sådan uppfattning är ägnad att leda sinne och intresse bort från Guds nuvarande verk, under den tredje ängelns budskap; ty om vi skall gå till Jerusalem, då kommer våra tankar naturligt att vara där, och våra medel kommer att hållas tillbaka från andra ändamål för att föra de heliga till Jerusalem. Jag såg att orsaken till att de lämnades att falla in i denna stora villfarelse är att de inte har bekänt och övergett sina villfarelser, som de har varit i under ett antal år tillbaka.” Review and Herald, November 1, 1850.

Do you see them? Do you know what I am talking about?

Ser du dem? Vet du vad jag talar om?

Okay. If we go into these five final paragraphs, you will see some things that are different in the original than you will find in Early Writings, page 74.

Okej. Om vi går in i dessa fem sista stycken, kommer ni att se vissa saker som skiljer sig i originalet från det ni finner i Early Writings, sida 74.

FROM THE AUDIENCE: So, you are saying these in the box are the originals?

FRÅN ÅHÖRARNA: Så, menar du att dessa i lådan är originalen?

These in the box, these are the last five paragraphs in this original article, and this box is around them. These five paragraphs are what ultimately end up in Early Writings, page 74.

Dessa i rutan är de fem sista styckena i denna ursprungliga artikel, och denna ruta omger dem. Dessa fem stycken är vad som slutligen kommer med i Early Writings, sida 74.

But, when was this printed, when was this written? November 1850.

Men när blev detta tryckt, när skrevs detta? November 1850.

So, I have in bold-faced the things that are going to be changed from these five paragraphs. There is going to be a metamorphosis with this; because, in the very near future in 1851 the book A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White is going to be printed and they are going to take these paragraphs and put them in A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White. And from here [article in Review and Herald, November 1850] to A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White there are some minor editorial changes that happened to these five paragraphs. And then from A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White in 1851 to Early Writings in 1882, there are some more editorial changes, and those editorial changes are what make Early Writings, page 74, convoluted.

Alltså har jag markerat med fetstil det som kommer att ändras i dessa fem stycken. Det kommer att ske en metamorfos med detta; ty inom en mycket nära framtid, år 1851, kommer boken A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White att tryckas, och de kommer att ta dessa stycken och infoga dem i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White. Och från här [artikel i Review and Herald, november 1850] till A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White finns det några mindre redaktionella ändringar som skedde i dessa fem stycken. Och sedan, från A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White år 1851 till Early Writings år 1882, finns det ytterligare några redaktionella ändringar, och det är dessa redaktionella ändringar som gör Early Writings, sidan 74, invecklad.

So, in these five paragraphs that conclude in the original manuscript, in the first paragraph, "September 23d, the Lord showed me . . . ," that is going to be changed.

Så, i dessa fem stycken som avslutas i originalmanuskriptet, i det första stycket, ”Den 23 september visade Herren mig . . .”, kommer det att ändras.

In the next paragraphs: "Then I saw . . ."; "Then I saw . . ."; The Lord showed me . . . "; and, "Then I was pointed to . . ."; these things get some minor adjustments.

I de följande styckena: ”Sedan såg jag …”; ”Sedan såg jag …”; Herren visade mig …”; och ”Sedan hänvisades jag till …”; görs vissa mindre justeringar.

Shown Ten Primary Truths in Thirteen Paragraphs

Visad tio huvudsakliga sanningar i tretton stycken

But, what I want you to see in these thirteen paragraphs from the original article, she has shown ten primary things.

Men vad jag vill att ni ska se i dessa tretton stycken från originalartikeln är att hon har visat tio huvudsakliga saker.

And now I remember why I have these things bold-faced. It is not because those are going to get changed. I am emphasizing something for you, if you will see, that in these thirteen paragraphs she was shown this . . . , she was shown this . . . , she was shown this . . . , she was shown this. And when she was shown one thing, after she tells us about it, then she is shown something that is not necessarily connected to what she was just shown: "I was shown this . . . ; I was shown this . . . ; I was shown this . . . .

Och nu minns jag varför jag har satt detta i fetstil. Det är inte därför att detta kommer att ändras. Jag betonar något för er, om ni vill se det: att i dessa tretton stycken blev hon visad detta . . . , hon blev visad detta . . . , hon blev visad detta . . . , hon blev visad detta. Och när hon hade blivit visad en sak, blir hon, sedan hon berättat för oss om den, visad något som inte nödvändigtvis har samband med det som hon just hade blivit visad: ”Jag blev visad detta . . . ; jag blev visad detta . . . ; jag blev visad detta . . . .”

You can check me out and read it for yourself, but she was shown ten primary truths in these thirteen paragraphs.

Du kan själv undersöka saken och läsa det med egna ögon, men hon fick se tio grundläggande sanningar i dessa tretton stycken.

Here is what she was shown. She was shown about God's love, about offerings, about prayer for the sick, about the communion service, about the Seven Last Plagues connected with the Millennium, about new light, about the gathering after 1844, about the publishing work, about the 1843 Chart, about the "Daily," about "time" as a test, and about pilgrimages to Jerusalem. And if you read it carefully, this is not a flow of thought. This is a very, "I was shown this," and she records what she was shown; and, she was shown something that is not necessarily connected. You have to see that; because, as they begin to pull these paragraphs together, they begin to create the thought that she saying something that she really did not say.

Här är vad hon visades. Hon visades om Guds kärlek, om offergåvor, om bön för de sjuka, om nattvardsgudstjänsten, om de sju sista plågorna i samband med millenniet, om nytt ljus, om insamlingen efter 1844, om utgivningsverket, om 1843 års karta, om ”det dagliga”, om ”tid” som ett prov, och om pilgrimsfärder till Jerusalem. Och om man läser det noggrant, är detta inte ett tankeflöde. Detta är i hög grad ett: ”Jag visades detta”, och hon nedtecknar vad hon visades; och hon visades något som inte nödvändigtvis har samband. Det måste man se; för när de börjar föra samman dessa stycken, börjar de skapa föreställningen att hon säger något som hon i själva verket inte sade.

Review and Herald, November 1, 1850

Review and Herald, 1 november 1850

Okay. Notice the first paragraph of the five paragraphs that we are dealing with from November 1850.

Okej. Lägg märke till det första stycket av de fem stycken som vi behandlar från november 1850.

> "September 23d, the Lord showed me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering time Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was a shame for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached."—

> "Den 23 september visade Herren mig att han för andra gången hade räckt ut sin hand för att återvinna kvarlevan av sitt folk, och att ansträngningarna måste fördubblas i denna samlingstid. Under skingringstiden blev Israel slaget och sargat; men nu, i samlingstiden, skall Gud hela och förbinda sitt folk. Under skingringen hade de ansträngningar som gjordes för att utbreda sanningen endast ringa verkan, åstadkom endast litet eller intet; men i samlingen, när Gud har satt sin hand till att samla sitt folk, skall ansträngningarna att utbreda sanningen få den avsedda verkan. Alla bör vara eniga och nitiska i verket. Jag såg att det var en skam för någon att hänvisa till skingringen som exempel för att styra oss nu under samlingen; ty om Gud inte gör mer för oss nu än han gjorde då, skulle Israel aldrig bli samlat. Det är lika nödvändigt att sanningen blir utgiven i en tidning som att den blir predikad."—

The last sentence from that paragraph, it says, "It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached." Okay. This thought is going to be dropped.

Den sista meningen i det stycket lyder: ”Det är lika nödvändigt att sanningen offentliggörs i en tidning som att den predikas.” Okej. Denna tanke kommer att lämnas därhän.

The second paragraph of the five that we are considering, where it says, "The Lord showed me," you see I have it underlined.

Det andra stycket av de fem som vi nu behandlar, där det står: ”Herren visade mig”, ser ni att jag har strukit under det.

—"The Lord showed me that the 1843 chart was directed by his hand, and that no part of it should be altered; that the figures were as he wanted them. That his hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed."—

—”Herren visade mig att 1843 års tavla var ledd av hans hand, och att ingen del av den skulle ändras; att siffrorna var sådana som han ville ha dem. Att hans hand vilade över och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det, förrän hans hand togs bort.”—

The reason I have anything underlined in these four paragraphs at the top of the page is that those are going to have editorial changes when it gets reprinted in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White in 1851.

Anledningen till att jag har understrukit någonting i dessa fyra stycken högst upp på sidan är att de kommer att genomgå redaktionella ändringar när det återtrycks i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White år 1851.

Okay. "The Lord showed me," is going to be changed; "by his hand" is going to be changed, "that no part of it should be altered" is going to be changed.

Okej. ”Herren visade mig” kommer att ändras; ”genom sin hand” kommer att ändras, ”att ingen del av det skulle ändras” kommer att ändras.

Then in the next bold-faced paragraph [fourth paragraph] on the page says,

Sedan står det i nästa stycke med fet stil [fjärde stycket] på sidan,

—"The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test."—

—”Herren visade mig att tiden inte hade varit ett prov sedan 1844, och att tiden aldrig mer skall bli ett prov.”—

"The Lord showed me," that is going to be changed. What they are going to do the next year in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, they are going to take that one-sentence paragraph and they are going to combine it with the previous paragraph. They are going to turn it into one paragraph.

”Herren visade mig”, det kommer att ändras. Det de kommer att göra året därpå i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White är att de kommer att ta det stycke på en enda mening och sammanföra det med föregående stycke. De kommer att göra det till ett enda stycke.

But, also, if a word or words are bold-faced, there is going to be some other types of changes; and, I will give you an example of what I mean.

Men om också ett ord eller flera ord är satta i fetstil, kommer det att förekomma vissa andra slags ändringar; och jag skall ge er ett exempel på vad jag menar.

And in the third paragraph it says,

Och i det tredje stycket står det,

—"Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed."—

—”Sedan såg jag beträffande det —Dagliga’, att ordet —offer’ hade tillagts genom människors vishet och inte hör till texten; och att Herren gav den riktiga förståelsen av det åt dem som förkunnade budskapet om domens stund. När enhet rådde, före 1844, var nästan alla eniga om den riktiga förståelsen av det —Dagliga’; men sedan 1844 har, i förvirringen, andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt.”—

Then in the next bold-faced paragraph [fourth paragraph] on the page says,

Sedan står det i nästa stycke med fet stil [fjärde stycket] på sidan,

"The Lord showed me that Time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test."—

”Herren visade mig att tid inte hade varit ett prov sedan 1844, och att tid aldrig mer kommer att vara ett prov.”—

"The Lord showed me," that is going to be changed.

”Herren visade mig”, det kommer att förändras.

What they are going to do the next year in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, they are going to take that one-sentence paragraph and they are going to combine it with the previous paragraph. They are going to turn it into one paragraph.

Vad de kommer att göra året därpå i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White är att de kommer att ta detta stycke på en enda mening och sammanföra det med det föregående stycket. De kommer att göra det till ett enda stycke.

And they are going to change "The Lord showed me" to "I was also shown." Okay? They are going to make those two paragraphs one paragraph, and they are going to change it to, "I was also shown," in 1851.

Och de kommer att ändra ”Herren visade mig” till ”Jag blev också visad”. Okej? De kommer att göra de två styckena till ett stycke, och de kommer att ändra det till ”Jag blev också visad” år 1851.

—"Then I was pointed to some who are in the great error, that the saints are yet to go to Old Jerusalem, &c., before the Lord comes. Such a view is calculated to take the mind and interest from the present work of God, under the message of the third angel; for if we are to go to Jerusalem, then our minds will naturally be there, and our means will be withheld from other uses, to get the saints to Jerusalem. I saw that the reason why they were left to go into this great error, is because they have not confessed and forsaken their errors, that they have been in for a number of years past." Review and Herald, November 1, 1850.

—”Sedan riktades min uppmärksamhet mot några som befinner sig i den stora villfarelsen att de heliga ännu måste bege sig till det gamla Jerusalem osv., innan Herren kommer. En sådan uppfattning är ägnad att avvända sinne och intresse från Guds nuvarande verk under den tredje ängelns budskap; ty om vi måste resa till Jerusalem, kommer våra tankar naturligt att vara där, och våra medel kommer att undanhållas från andra ändamål för att få de heliga till Jerusalem. Jag såg att skälet till att de lämnades att falla in i denna stora villfarelse är att de inte har bekänt och övergett sina villfarelser, vilka de har varit i under ett antal år tillbaka.” Review and Herald, 1 november 1850.

But, when you get to Early Writings, do you know what they do? They drop the "I was also shown," where in Early Writings this one paragraph, it is going to say, "When union existed before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily,' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed." They dropped the "I was also shown," and the next sentence is, "time had not been a test since 1844." Suddenly you do not know that this thought about time not being a test is one of things that she was specifically shown. You believe that this was part of her light on the Daily in the false view producing confusion.

Men när man kommer till Early Writings, vet ni vad de gör? De utelämnar ”Jag blev också visad”, där det i Early Writings, i detta enda stycke, kommer att stå: ”När enhet rådde före 1844, var nästan alla eniga om den riktiga uppfattningen om det —Dagliga,’ men sedan 1844 har andra uppfattningar omfattats i förvirringen, och mörker och förvirring har följt.” De utelämnade ”Jag blev också visad”, och nästa mening är: ”tid hade inte varit ett prov sedan 1844.” Plötsligt vet man inte att denna tanke om att tid inte varit ett prov är en av de saker som hon särskilt blev visad. Man tror att detta var en del av hennes ljus om det Dagliga, där den falska uppfattningen frambringar förvirring.

That is not the original. You have the original. Check it out.

Det där är inte originalet. Du har originalet. Kontrollera det.

The Next Step (Step Two)—1851 A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White

Nästa steg (steg två) — 1851 En skiss av Ellen G. Whites kristna erfarenhet och synsätt

Then underneath this, you have, A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White, printed in 1851; and, you have the breakdowns of the changes that took place, and there is a very, very significant change.

Därefter, under detta, har du *A Sketch of the Christian Experience and View of Ellen G. White*, tryckt år 1851; och du har redogörelserna för de förändringar som ägde rum, och där finns en mycket, mycket betydelsefull förändring.

"September 23d, the Lord shewed [formerly—"showed"] me that he had stretched out his hand the second time to recover the remnant of his people, and that efforts must be redoubled in this gathering time. In the scattering, Israel was smitten and torn; but now in the gathering time God will heal and bind up his people. In the scattering, efforts made to spread the truth had but little effect, accomplished but little or nothing; but in the gathering, when God has set his hand to gather his people, efforts to spread the truth will have their designed effect. All should be united and zealous in the work. I saw that it was wrong for any to refer to the scattering for examples to govern us now in the gathering; for if God does no more for us now than he did then, Israel would never be gathered. [Removed: It is as necessary that the truth should be published in a paper, as preached.] [Paragraphs Combined] I have seen [formerly—"the Lord showed me] that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, [formerly—"by His hand"] and that it should not be altered; [formerly—"no part of it should be altered"] that the figures were as he wanted them. That his hand was over, and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until his hand was removed.

”Den 23 september visade Herren mig [tidigare—”showed”] att han för andra gången hade uträckt sin hand för att återvinna återstoden av sitt folk, och att ansträngningarna måste fördubblas i denna samlingstid. Under förskingringen blev Israel slaget och sargat; men nu, i samlingstiden, skall Gud hela och förbinda sitt folk. Under förskingringen hade de ansträngningar som gjordes för att sprida sanningen endast ringa verkan, uträttade föga eller intet; men i samlingstiden, när Gud har satt sin hand till att samla sitt folk, skall ansträngningar att sprida sanningen få den verkan som avsågs. Alla bör vara förenade och nitiska i verket. Jag såg att det var orätt av någon att hänvisa till förskingringen för exempel som nu skulle styra oss i samlingstiden; ty om Gud inte gör mer för oss nu än han gjorde då, skulle Israel aldrig bli samlat. [Borttaget: Det är lika nödvändigt att sanningen publiceras i en tidning som att den predikas.] [Stycken sammanslagna] Jag har sett [tidigare—”the Lord showed me”] att 1843 års karta var ledd av Herrens hand, [tidigare—”by His hand”] och att den inte borde ändras; [tidigare—”no part of it should be altered”] att siffrorna var sådana som han ville ha dem. Att hans hand var över den och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det, förrän hans hand togs bort.”

"Then I saw in relation to the —Daily,' that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. [Paragraphs Combined] I have also seen [Formerly—"the Lord showed me"] that time had not been a test since 1844, and that time will never again be a test.]" A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 61–62.

”Därefter såg jag i fråga om det —dagliga’, att ordet —offer’ hade tillagts genom människors vishet och inte hör till texten; och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade ropet om domens stund. När enhet rådde, före 1844, var nästan alla eniga om den riktiga förståelsen av det —dagliga’; men sedan 1844 har, i förvirringen, andra uppfattningar antagits, och mörker och förvirring har följt. [Paragrafer sammanslagna] Jag har också sett [Tidigare—”Herren visade mig”] att tid inte hade varit ett prov sedan 1844, och att tid aldrig mer kommer att bli ett prov.]” A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 61–62.

Time not Connected with the Message of the Third Angel

Tid som inte är förbunden med den tredje ängelns budskap

Ellen White had a different vision than the vision that she had that ultimately ends up in Early Writings. She had several visions; but, she had a vision where she was told something; she was told one paragraph, and she wrote it down.

Ellen White hade en annan syn än den syn som hon hade och som till slut återfinns i *Early Writings*. Hon hade flera syner; men hon hade en syn i vilken hon fick veta något; hon fick ett stycke, och hon skrev ned det.

"The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, and that it should not be hung on time; for time never will be a test again. I saw that some were getting a false excitement arising from preaching time; that the third angel's message was stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation, and that it needs not time to strengthen it, and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness." A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 48.

”Herren har visat mig att den tredje ängelns budskap måste gå ut och förkunnas för Herrens skingrade barn, och att det inte bör fästas vid tid; ty tid kommer aldrig mer att vara ett prov. Jag såg att några fick en falsk upprymdhet som uppstod ur predikande om tid; att den tredje ängelns budskap var starkare än vad tid kan vara. Jag såg att detta budskap kan stå på sin egen grund, och att det inte behöver tid för att stärka det, och att det skall gå fram i mäktig kraft och uträtta sitt verk, och att det skall förkortas i rättfärdighet.” A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, ExV 48.

What is she speaking about there? That we should never connect the Third Angel's Message with time again, right?

Vad talar hon om där? Att vi aldrig mer bör förbinda den tredje ängelns budskap med tid, eller hur?

Amen? Are you with me?

Amen? Är ni med mig?

Where do you find this? Where is it located?

Var finner du detta? Var är det beläget?

FROM THE AUDIENCE: (No response.)

FRÅN FÖRSAMLINGEN: (Inget svar.)

FROM THE AUDIENCE: A Sketch of the Christian Experience and Views.

FRÅN ÅHÖRARSKARAN: En skiss av den kristna erfarenheten och åskådningen.

A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, page 48, page 48.

En skiss av Ellen G. Whites kristna erfarenhet och uppfattningar, sida 48, sida 48.

Okay. Where do we find the passage that we are discussing that is derived from Review and Herald, November 1850; where is that located in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White? Well, it is located, if you back up in your notes, it is located in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, page 61 and page 62.

Okej. Var finner vi det avsnitt som vi diskuterar, vilket härrör från Review and Herald, november 1850; var är det placerat i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White? Jo, det återfinns, om ni går tillbaka i era anteckningar, i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White, sida 61 och sida 62.

You have a vision in A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White that is recorded on page 48; then you have the vision that ultimately is going to end up in Early Writings, on pages 61 and 62. They are separated by 13 or 14 pages, right?

Du har en syn i A Sketch of the Christian Experience and Views of Ellen G. White som är återgiven på sidan 48; därefter har du den syn som slutligen kommer att återfinnas i Early Writings, på sidorna 61 och 62. De skiljs åt av 13 eller 14 sidor, eller hur?

And what are they going to do when it comes to Early Writings? They are going to take this paragraph from page 48 and they are going to insert it right after her statement that time is no longer a test. They are going to put two visions together.

Och vad skall de göra när det gäller Early Writings? De kommer att ta detta stycke från sidan 48 och infoga det omedelbart efter hennes uttalande att tiden inte längre är ett prov. De kommer att sammanföra två syner.

Are you following what I mean?

Förstår du vad jag menar?

MAN IN THE AUDIENCE: Yes.

MAN I ÅHÖRARSKARAN: Ja.

Are you following what I mean?

Förstår du vad jag menar?

INDIVIDUAL ADDRESSED IN THE AUDIENCE: (Affirmation.)

ENSKILD PERSON SOM TILLTALAS I ÅHÖRARKRETSEN: (Bekräftelse.)

Okay, because you are the one that I am seeing less confirmation with.

Okej, eftersom det är med dig jag ser mindre bekräftelse.

The Last Step (Step Three)—1882 Early Writings

Det sista steget (steg tre) — Tidiga skrifter 1882

Okay. Now, I am back to page 6 of your notes; and, now you have Early Writings again.

Okej. Nu är jag tillbaka på sidan 6 i dina anteckningar; och nu har du återigen Early Writings.

> "September 23, . . . I have seen that the 1843 chart was directed by the hand of the Lord, and that it should not be altered; that the figures were as He wanted them; that His hand was over and hid a mistake in some of the figures, so that none could see it, until His hand was removed.

> ”Den 23 september, ... Jag har sett att kartan från 1843 var ledd av Herrens hand och att den inte borde ändras; att siffrorna var sådana som Han ville ha dem; att Hans hand var över och dolde ett misstag i några av siffrorna, så att ingen kunde se det, förrän Hans hand togs bort.

> "Then I saw in relation to the —daily' (Daniel 8:12) that the word —sacrifice' was supplied by man's wisdom, and does not belong to the text, and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test.

> Sedan såg jag beträffande det —dagliga” (Daniel 8:12), att ordet —offer” hade införts genom människans visdom och inte hör till texten, och att Herren gav den rätta förståelsen av detta åt dem som förkunnade ropet om domens stund. När enhet rådde, före 1844, var nästan alla förenade i den rätta uppfattningen om det —dagliga”; men i förvirringen sedan 1844 har andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt. Tid har inte varit ett prov sedan 1844, och det kommer aldrig mer att bli ett prov.

> "The Lord has shown me that the message of the third angel must go, and be proclaimed to the scattered children of the Lord, but it must not be hung on time. I saw that some were getting a false excitement, arising from preaching time; but the third angel's message is stronger than time can be. I saw that this message can stand on its own foundation and needs not time to strengthen it; and that it will go in mighty power, and do its work, and will be cut short in righteousness.

> Herren har visat mig att den tredje ängelns budskap måste gå ut och förkunnas för Herrens skingrade barn, men det får inte hängas upp på tid. Jag såg att somliga blev gripna av en falsk upphetsning, som uppstod genom förkunnelse om tid; men den tredje ängelns budskap är starkare än vad tiden kan vara. Jag såg att detta budskap kan stå på sin egen grund och inte behöver tid för att stärkas; och att det skall gå fram i mäktig kraft och uträtta sitt verk, och det skall förkortas i rättfärdighet.

> "Then I was pointed to some who are in the great error of believing that it is their duty to go to Old Jerusalem . . ." Early Writings, 74-76.

> ”Sedan visades jag några som befinner sig i den stora villfarelsen att tro att det är deras plikt att bege sig till det gamla Jerusalem . . .” Early Writings, 74–76.

And the reason that this is bold-faced, this is the paragraph here where it says, ". . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —daily'; but in the confusion since 1844, other views have been embraced, and darkness and confusion have followed. Time has not been a test since 1844, and it will never again be a test." you need to remember that originally in her first record of this vision, she said, "I was shown that time has not been a test since 1844," and it was a different paragraph. She had made sure that there was a distinction in what she was shown about the Daily and what was shown her about time being a test; and that the next paragraph, which is talking about no connecting time with the Third Angel's Message, it was not in the original vision. It was on page 48 of Life Sketches, not pages 61 and 62.

Och anledningen till att detta är satt med fet stil är att detta är stycket här där det står: ”. . . När enighet rådde, före 1844, var nästan alla förenade i den riktiga uppfattningen om det —dagliga’; men i förvirringen sedan 1844 har andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt. Tid har inte varit ett prov sedan 1844, och den kommer aldrig mer att bli ett prov.” Ni behöver komma ihåg att hon ursprungligen, i sin första nedteckning av denna syn, sade: ”Jag visades att tid inte har varit ett prov sedan 1844”, och det var ett annat stycke. Hon hade sett till att det fanns en åtskillnad mellan det som visades henne om det Dagliga och det som visades henne om att tid var ett prov; och att nästa stycke, som talar om att inte förbinda någon tidsbestämning med den tredje ängelns budskap, inte fanns med i den ursprungliga synen. Det stod på sidan 48 i Life Sketches, inte på sidorna 61 och 62.

But, when you come to Early Writings in 1882, they put them together; and, therefore, when you get to the 1930s and you are going off into deep darkness in Adventism, and Willie White says that when you are studying the Daily you must study it in the context of time—"Sorry, Willie, your responsibility was to be the one that gave the accurate historical record of the Spirit of Prophecy. You were to be the one that defeated the Spirit of Prophecy. And in your presentation of Early Writings, page 75, you disregarded the original sources, and those original sources say that when you lifted the argument that the Daily has to be considered in the context of time in Early Writings, 74, that is absolutely untrue."—It is untrue! It cannot be sustained by the record in the Spirit of Prophecy. It cannot be sustained by the history of that time period.

Men när man kommer till Early Writings år 1882, sammanförde de dem; och därför, när man kommer till 1930-talet och man är på väg ut i djupt mörker inom adventismen, och Willie White säger att när man studerar det Dagliga måste man studera det i tidens sammanhang—”Beklagar, Willie, ditt ansvar var att vara den som gav den korrekta historiska redogörelsen för Profetians Ande. Du skulle vara den som försvarade Profetians Ande. Och i din framställning av Early Writings, sidan 75, åsidosatte du de ursprungliga källorna, och dessa ursprungliga källor säger att när du förde in argumentet att det Dagliga måste betraktas i tidens sammanhang i Early Writings, 74, så är det absolut osant.”—Det är osant! Det kan inte styrkas av redogörelsen i Profetians Ande. Det kan inte styrkas av historien från den tidsperioden.

Okay. Point 1, Sister White says that there is a correct view of the Daily, in Early Writings, 74. The primary argument that is foisted later on in history is that when you study that passage in Early Writings, 74, you have to place it in the context of time setting. That argument is bogus; it is not valid!

Okej. Punkt 1: Syster White säger att det finns en riktig uppfattning om det dagliga, i Early Writings, 74. Det huvudsakliga argument som längre fram i historien förs fram med tvång är att när man studerar det avsnittet i Early Writings, 74, måste man placera det i tidsbestämningens sammanhang. Det argumentet är falskt; det är inte giltigt!

So, now we are stuck with just the position that there is a correct view of the Daily. Okay? But, we are going to take up one more thought out of this paragraph.

Så nu återstår för oss endast ståndpunkten att det finns en riktig uppfattning om det ständiga. Okej? Men vi ska ta upp ytterligare en tanke ur detta stycke.

It says, "September 23d, the Lord showed me . . . ." September 23d, when? 1850: "September 23d, 1850, the Lord showed me."

Det står: ”Den 23 september visade Herren mig ….” Den 23 september, när? 1850: ”Den 23 september 1850 visade Herren mig.”

What did He show her?

Vad visade Han henne?

Well one of the things that He showed her was that since 1844, other views of the Daily have been embraced.

Nåväl, en av de saker som Han visade henne var att sedan 1844 har andra uppfattningar om det Dagliga omfattats.

"September 23, 1850 the Lord showed me . . . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed. The Review and Herald, November 1850."

"Den 23 september 1850 visade Herren mig . . . . När enighet rådde, före 1844, var nästan alla förenade i den riktiga uppfattningen om ”det dagliga”; men sedan 1844 har, i förvirringen, andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt. The Review and Herald, november 1850."

March 1850 The "Daily" is the Earthly Sanctuary

Mars 1850 ”Det dagliga” är den jordiska helgedomen

So, on the bottom of page 6 you have a paragraph that comes from the Review and Herald of March 1850, and it is an article by David Arnold.

Alltså har ni längst ned på sidan 6 ett stycke som hämtats ur Review and Herald från mars 1850, och det är en artikel av David Arnold.

> "He [Daniel] also sees the same oppressive power —standing up against the Prince of princes;' thus putting an end to the legality of all the daily sacrifices instituted at Sinai to be daily observed until the Seed should come. Here Christ, the substance, or great antitypical sacrifice was slain by the Roman soldiers. Thus by Rome —the daily sacrifice was taken away,' and the place of his sanctuary was cast down by Titus, a Roman general, when he destroyed the city of Jerusalem, and the temple of God, which contained —the sanctuary.' Here commenced the fulfillment of Christ's prophetic declaration. And they shall fall by the edge of the sword and shall be led away captive into all nations, and Jerusalem shall be trodden down of the Gentiles, UNTIL THE TIMES OF THE GENTILES BE FULFILLED.' Luke 21:24." David Arnold, Review and Herald, March 1850, Volume 1, Number 8.

> "Han [Daniel] ser också samma förtryckande makt — stå upp mot furstarnas Furste'; och därmed göra slut på lagligheten i alla de dagliga offer som instiftades vid Sinai för att dagligen iakttas tills Säden skulle komma. Här blev Kristus, verkligheten, eller det stora antitypiska offret, dödad av de romerska soldaterna. Så blev genom Rom — det dagliga offret borttaget', och platsen för hans helgedom blev nedkastad av Titus, en romersk general, när han förstörde staden Jerusalem och Guds tempel, som innehöll — helgedomen.' Här började uppfyllelsen av Kristi profetiska förkunnelse: Och de skall falla för svärdsegg och föras bort som fångar till alla folk, och Jerusalem skall bli förtrampat av hedningarna, TILLS HEDNINGARNAS TIDER HAR FULLBORDATS.' Luk. 21:24." David Arnold, Review and Herald, mars 1850, Volym 1, Nummer 8.

In this article David Arnold teaches that the Daily in the Book of Daniel represents the Jewish sanctuary in Jerusalem that was removed by Pagan Rome in AD70.

I denna artikel lär David Arnold att det dagliga i Daniels bok representerar den judiska helgedomen i Jerusalem, vilken avlägsnades av det hedniska Rom år 70 e.Kr.

September 1850 The "Daily" is Christ's Sanctuary Ministry

September 1850 Det ”dagliga” är Kristi helgedomstjänst

Then in September 1850, the same year—and by the way, who is the editor of the Review and Herald in 1850? His name is James White.

Sedan, i september 1850, samma år — och för övrigt, vem är redaktör för Review and Herald år 1850? Hans namn är James White.

James White, then, in September of 1850, he prints an article by Crosier which teaches that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry.

James White publicerar alltså i september 1850 en artikel av Crosier som lär att det dagliga representerar Kristi tjänst i helgedomen.

Now, James White does not teach it directly, but people take the inference there and say that is what he is teaching. And why am I saying this? I am saying this for his reason: In September of 1850, Sister White says that since 1844 other views of the Daily have been embraced in darkness and confusion has followed.

Nu undervisar James White inte detta direkt, men människor drar den slutsatsen därav och säger att det är vad han lär. Och varför säger jag detta? Jag säger detta av följande skäl: I september 1850 säger syster White att sedan 1844 har andra uppfattningar om det Dagliga omfattats i mörker, och förvirring har följt.

These two views [Arnold and Crosier] are not the Pioneer view that the Daily is Paganism.

Dessa båda uppfattningar [Arnolds och Crosiers] är inte pionjärernas uppfattning att det dagliga är hedendom.

And on page 7 you have the two paragraphs from Crosier's article, where he is inferring that the Daily is Christ's Sanctuary ministry.

Och på sidan 7 har ni de två styckena ur Crosiers artikel, där han drar slutsatsen att det Dagliga är Kristi tjänst i helgedomen.

> "—And the place of His Sanctuary was cast down;' Daniel 8:11. This casting down was in the days and by the means of the Roman power; therefore, the Sanctuary of this text was not the Earth, nor Palestine, because the former was cast down at the fall, more than 4,000 years, and the latter at the captivity, more than 700 years previous to the event of this passage, and neither by Roman agency.

> ”—och platsen för Hans helgedom kastades ner;” Daniel 8:11. Detta nedkastande skedde under den romerska maktens dagar och genom dess medel; därför var denna texts helgedom varken jorden eller Palestina, eftersom den förra kastades ner vid syndafallet, mer än 4 000 år tidigare, och det senare vid fångenskapen, mer än 700 år före händelsen i detta ställe, och ingetdera genom romerskt inflytande.

> "The Sanctuary cast down is His against whom Rome magnified himself, which was the Prince of the host, Jesus Christ; and Paul teaches that His Sanctuary is in heaven. Again, Daniel 11:30–31, —For the ships of Chittim shall come against him; therefore, shall he be grieved and return, and have indignation (the staff to chastise) against the holy covenant (Christianity), so shall he do; he shall even return and have intelligence with them (priests and bishops) that forsake the holy covenant. And arms (civil and religious) shall stand on his part, and they (Rome and those that forsake the holy covenant) shall pollute the Sanctuary of strength.' What was this that Rome and the apostles of Christianity should joint pollute? This combination was formed against the —holy covenant', and it was the Sanctuary of that covenant they polluted; which they could do as well as to pollute the name of God; Jeremiah 34:16; Ezekiel 20; Malachi 1:7. This was the same as profaning or blaspheming His name. In this sense this —politico-religious' beast polluted the Sanctuary, (Revelation 13:6), and cast it down from its place in heaven, (Psalm 102:19; Jeremiah 17:12; Hebrews 8:1–2) when they called Rome the holy city, (Revelation 21:2) and installed the Pope there with the titles, —Lord God the Pope', —Holy Father', —Head of the Church', etc., and there, in the counterfeit, —temple of God', he professes to do what Jesus actually does in His Sanctuary; 2 Thessalonians 2:1–8. The Sanctuary has been trodden under foot (Daniel 8:13), the same as the Son of God has. (Hebrews 10:29.)" O. R. L. Crosier, —The Sanctuary', Review and Herald, September, 1850.

> ”Helgedomen som blev nedkastad är Hans, mot vilken Rom upphöjde sig, han som var härskarans Furste, Jesus Kristus; och Paulus lär att Hans helgedom är i himmelen. Vidare, Daniel 11:30–31: —Ty skepp från Kittim skall komma emot honom; därför skall han bedrövas och vända tillbaka och hysa förbittring (riset att tukta) mot det heliga förbundet (kristendomen); så skall han göra; han skall till och med vända tillbaka och hålla sig till dem (präster och biskopar) som överger det heliga förbundet. Och vapenmakt (borgerlig och religiös) skall stå på hans sida, och de (Rom och de som överger det heliga förbundet) skall orena styrkans helgedom.’ Vad var detta som Rom och kristendomens avfällingar gemensamt skulle orena? Denna sammanslutning bildades mot det —heliga förbundet’, och det var detta förbunds helgedom de orenade; vilket de kunde göra lika väl som att orena Guds namn; Jeremia 34:16; Hesekiel 20; Malaki 1:7. Detta var detsamma som att vanhelga eller häda Hans namn. I denna mening orenade detta —politisk-religiösa’ vilddjur helgedomen, (Uppenbarelseboken 13:6), och kastade ned den från dess plats i himmelen, (Psalm 102:19; Jeremia 17:12; Hebreerbrevet 8:1–2) när de kallade Rom den heliga staden, (Uppenbarelseboken 21:2) och där insatte påven med titlarna —Herren Gud påven’, —Helige Fader’, —Kyrkans överhuvud’ etc., och där, i Guds —tempel’ i förfalskad gestalt, bekänner han sig göra det som Jesus i verkligheten gör i sin helgedom; 2 Thessalonikerbrevet 2:1–8. Helgedomen har blivit nedtrampad (Daniel 8:13), på samma sätt som Guds Son har blivit det. (Hebreerbrevet 10:29.)” O. R. L. Crosier, —Helgedomen’, Review and Herald, september 1850.

The Logic of James White

Jakob Whites logik

Why would James White print this article if he knew better? The reason for it is "The Logic of James White" in your notes.

Varför skulle James White trycka denna artikel om han visste bättre? Skälet till det är ”James Whites logik” i era anteckningar.

The first thing that was printed after the Disappointment is called A Word to the Little Flock, and the three people who were authors in that publication were James and Ellen White and Joseph Bates. The first thing that was printed after October 22, 1844, by those people that were following on the path was this article; and, in this article Sister White endorses Crosier's view, not his view of the Daily but his view of Christ moving from the Holy Place to the Most Holy Place.

Det första som trycktes efter den stora besvikelsen kallas A Word to the Little Flock, och de tre personer som var författare till den publikationen var James och Ellen White samt Joseph Bates. Det första som trycktes efter den 22 oktober 1844 av dessa personer som fortsatte på stigen var denna artikel; och i denna artikel bekräftar syster White Crosiers uppfattning, inte hans uppfattning om det Dagliga utan hans uppfattning om att Kristus gick från det heliga till det allra heligaste.

Notice, this is Sister White. This is why James White would be willing to print Crosier's article, it says,

Observera, detta är syster White. Detta är anledningen till att James White var villig att trycka Crosiers artikel; det står:

"I believe the Sanctuary, to be cleansed at the end of the 2300 days, is the New Jerusalem Temple, of which Christ is a minister."—this is Ellen White—"The Lord shew me in vision, more than one year ago, that Brother Crosier had the true light, on the cleansing of the Sanctuary, &c; and that it was his will, that Brother C. should write out the view which he gave us in the Day-Star, Extra, February 7, 1846. I feel fully authorized by the Lord, to recommend that Extra, to every saint.

Jag tror att helgedomen, som skall renas vid slutet av de 2300 dagarna, är det nya Jerusalems tempel, vari Kristus är tjänare.” — detta är Ellen White — ”Herren visade mig i en syn, för mer än ett år sedan, att broder Crosier hade det sanna ljuset angående helgedomens rening, etc.; och att det var hans vilja att broder C. skulle nedskriva den framställning som han gav oss i Day-Star, Extra, den 7 februari 1846. Jag känner mig fullt bemyndigad av Herren att rekommendera detta Extra till varje helig.

"I pray that these lines may prove a blessing to you, and all the dear children who may read them." A Word to the Little Flock, May 12, 1847.

"Jag ber att dessa rader må bli till välsignelse för dig och för alla de kära barn som kan komma att läsa dem." Ett ord till den lilla hjorden, 12 maj 1847.

So, people even to this day, some of the modern historians in Adventism say, "Look at there. Ellen White is giving her blanket endorsement on Crosier's article; and, therefore, what Crosier said about the Daily being Christ's Sanctuary ministry that has to be true." And when they say that, they are misrepresenting history; because, Crosier's article had eight sections in it and, from the very beginning, the Adventists understood that four of those sections were total darkness and they have never, ever, ever been reprinted in Adventism.

Så säger människor än i dag, vissa av de moderna historikerna inom adventismen: ”Se där. Ellen White ger sitt generella godkännande åt Crosiers artikel; och därför måste det som Crosier sade om det dagliga såsom Kristi helgedomstjänst vara sant.” Och när de säger detta, förvränger de historien; ty Crosiers artikel bestod av åtta avsnitt, och redan från första början förstod adventisterna att fyra av dessa avsnitt var totalt mörker, och de har aldrig, någonsin, någonsin återtryckts inom adventismen.

As an example, one of his positions in that article was that when Jesus returns there is going to be a thousand years of peace. Adventists do not believe that and they never did. That understanding is an understanding that William Miller rejected that actually puts William Miller in the right path for understanding truth. That teaching is one of the teachings that is directly opposite to Millerite understanding.

Som ett exempel var en av hans ståndpunkter i den artikeln att det, när Jesus återvänder, skall bli tusen år av fred. Adventisterna tror inte detta, och det har de aldrig gjort. Den förståelsen är en förståelse som William Miller förkastade och som faktiskt sätter William Miller på den rätta vägen för att förstå sanningen. Den läran är en av de läror som står i direkt motsats till den milleritiska förståelsen.

So, when Crosier comes out with this eight-part article, they know right off the bat that four of these parts are not reprintable.

När Crosier alltså kommer ut med denna artikel i åtta delar, vet de genast från början att fyra av dessa delar inte går att trycka om.

But, James White prints the part where Crosier does infer that the Daily is Christ's Sanctuary ministry; but, he is only going to reprint those four parts. He is not going to reprint the other four. But, in order for James White to reprint Crosier's four parts, he has to print it in two issues. He had to print it twice in September 1850.

Men James White trycker den del där Crosier drar slutsatsen att det dagliga är Kristi tjänst i helgedomen; men han kommer endast att återtrycka dessa fyra delar. Han kommer inte att återtrycka de andra fyra. Men för att James White skall kunna återtrycka Crosiers fyra delar måste han trycka dem i två nummer. Han måste trycka dem två gånger i september 1850.

There was not enough room in his Review and Herald in September 1850, so he printed two Review and Heralds in September 1850 so he could get all of Crosier's article on Christ moving from the Holy Place to the Most Holy Place.

Det fanns inte tillräckligt med utrymme i hans Review and Herald i september 1850, så han tryckte två nummer av Review and Herald i september 1850 för att kunna få med hela Crosiers artikel om Kristi förflyttning från det Heliga till det Allraheligaste.

Now, you will notice from Gerard Damsteegt that he is giving the historical evaluation that Adventists always knew that there were parts of Crosier's articles that were incorrect and that they could not be reprinted.

Nu kommer ni att märka hos Gerard Damsteegt att han ger den historiska bedömningen att adventisterna alltid visste att det fanns delar i Crosiers artiklar som var felaktiga och att de inte kunde återtryckas.

"She [Ellen Harmon] said: —The Lord showed me in vision, more than one year ago, that Brother Crosier had the true light, on the cleansing of the Sanctuary, &c; and that it was His will that Brother C. should write out the view which he gave us in the Day Star Extra, February 7, 1846. I feel fully authorized by the Lord, to recommend that Extra, to every saint' (Letter. E. G. White to Curtis, Word to the Little Flock, 12). Seventh-day Adventists have usually interpreted this statement to mean that Crosier's presentations were not without mistakes, but that his major typological argumentation was correct. Reprints of the article omitted the aspects which they felt to be inaccurate." P. Gerard Damsteegt, Foundations of the Seventh-day Adventist Message and Mission, 125.

”Hon [Ellen Harmon] sade: —Herren visade mig i en syn, för mer än ett år sedan, att broder Crosier hade det sanna ljuset beträffande helgedomens rening, etc.; och att det var Hans vilja att broder C. skulle skriva ned den uppfattning som han gav oss i Day Star Extra, 7 februari 1846. Jag känner mig fullt bemyndigad av Herren att rekommendera detta Extra till varje helig” (Brev. E. G. White till Curtis, Word to the Little Flock, 12). Sjundedagsadventister har vanligen tolkat detta uttalande så, att Crosiers framställningar inte var utan misstag, men att hans huvudsakliga typologiska argumentation var riktig. Omlagor av artikeln utelämnade de delar som de ansåg vara felaktiga.” P. Gerard Damsteegt, Foundations of the Seventh-day Adventist Message and Mission, 125.

Never Could Reprint His Complete Document

Skulle aldrig kunna trycka om hans fullständiga dokument

Now, on the next page you have W. A. Spicer giving testimony to the same thing: They always knew that Crosier's articles had error in them, and they never reprinted those four sections.

Nu finner ni på nästa sida W. A. Spicer som vittnar om samma sak: De visste alltid att det fanns fel i Crosiers artiklar, och de återtryckte aldrig dessa fyra avsnitt.

"Sad to say, young Crosier walked in the light of the Sabbath truth but a very little time. He later repudiated the sanctuary teaching that he had helped to establish. Our pioneer brethren reprinted his exposition on the sanctuary several times in their early papers, but they never could reprint his complete document. In it he had added to the sanctuary exposition some ideas on the age to come a temporal millennium, with a glorious age on this earth at the Second Advent. These things our brethren always omitted. These teachings of the age to come were all abroad in those days. The doctrine never fitted in with the definite advent message; and doubtless this leaven of error helped to lead the younger men away from the Sabbath and the sanctuary truths. He soon turned to bitter opposition to our early movement." W. A. Spicer, Review and Herald, December 14, 1939

”Sorgligt nog vandrade den unge Crosier endast en mycket kort tid i sabbatssanningens ljus. Senare förkastade han den helgedomslära som han hade bidragit till att etablera. Våra pionjärbröder återtryckte flera gånger hans framställning om helgedomen i sina tidiga tidskrifter, men de kunde aldrig återtrycka hans fullständiga dokument. I det hade han till framställningen om helgedomen fogat vissa tankar om den kommande tidsåldern — ett timligt millennium, med en härlig tidsålder på denna jord vid den andra återkomsten. Dessa ting utelämnade våra bröder alltid. Dessa läror om den kommande tidsåldern var vida spridda på den tiden. Läran passade aldrig in i det bestämda adventbudskapet; och utan tvivel bidrog denna felaktighetens surdeg till att leda de yngre männen bort från sabbats- och helgedomssanningarna. Han övergick snart till bittert motstånd mot vår tidiga rörelse.” W. A. Spicer, Review and Herald, 14 december 1939

The point is, there are those people today that take Sister White's endorsement of Crosier's article in A Word to the Little Flock, people like Heidi Heikes, Heidi Heikes with his foolish book about the Daily being Christ's Sanctuary ministry. This is one of his arguments.

Poängen är att det i dag finns människor som tar syster Whites godkännande av Crosiers artikel i A Word to the Little Flock, människor som Heidi Heikes, Heidi Heikes med sin dåraktiga bok om att det dagliga skulle vara Kristi helgedomstjänst. Detta är ett av hans argument.

People that do this are disregarding the historical facts. They never could reprint all of Crosier's articles. And to insist that Ellen White's endorsement in A Word to the Little Flock is a blanket endorsement of Crosier's position is to insist that Adventists believe that there is going to be a thousand years of peace. It is a foolish argument.

Människor som gör detta bortser från de historiska fakta. De kunde aldrig återtrycka alla Crosiers artiklar. Och att hävda att Ellen Whites gillande i A Word to the Little Flock är ett generellt gillande av Crosiers ståndpunkt är att hävda att adventister tror att det ska bli tusen år av fred. Det är ett dåraktigt argument.

It is a misrepresentation of history, and it is done to deceive people and to produce confusion and darkness.

Det är en förvrängning av historien, och det görs för att bedra människor och åstadkomma förvirring och mörker.

So, you have two historians, Spicer who is deceased and Damsteegt who is still alive; but, I guarantee you, Spicer or Damsteegt, neither one of them, would agree with me with what I present. Okay, they would not. So, you have two antagonistic historians that are in agreement with what I am telling you. There is no justification whatsoever for taking Ellen White's endorsement of Crosier's article to mean that everything in it was perfect.

Alltså har du två historiker, Spicer, som är avliden, och Damsteegt, som fortfarande är i livet; men jag försäkrar dig, att varken Spicer eller Damsteegt, ingen av dem, skulle hålla med mig om det jag lägger fram. Okej, det skulle de inte. Så du har två antagonistiska historiker som är överens om det jag säger dig. Det finns över huvud taget ingen som helst rättfärdigande för att ta Ellen Whites gillande av Crosiers artikel som en innebörd att allt i den var fullkomligt.

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number 3

The Advent Review—Volym 1, Auburn, NY, Nummer 3

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number 4

The Advent Review—Volym 1, Auburn, NY, nummer 4

The Advent Review—Volume 1, Auburn NY, Number Special

The Advent Review—Volym 1, Auburn, NY, Specialnummer

When James White began to print Crosier's article in September of 1850, of The Review and Herald, that was Volume 1, Number 3

När James White började trycka Crosiers artikel i septembernumret 1850 av The Review and Herald, var det volym 1, nummer 3.

But, he could not get it all in Volume 1, Number 3; so, he finished off the article in Volume 1 of The Review and Herald,, Number 4. And when did he do this? In September of 1850.

Men han kunde inte få med allt i band 1, nummer 3; därför avslutade han artikeln i band 1 av The Review and Herald, nummer 4. Och när gjorde han detta? I september 1850.

Well, what happened in September of 1850? Sister White had a vision that says, "September 23, 1850 the Lord showed me . . . . When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the —Daily;' but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed. The Review and Herald, November 1850."

Nå, vad hände i september 1850? Syster White hade en syn som säger: ”Den 23 september 1850 visade Herren mig . . . . När enhet rådde, före 1844, var nästan alla eniga om den riktiga uppfattningen av det —Dagliga; men sedan 1844 har, i förvirringen, andra uppfattningar omfattats, och mörker och förvirring har följt. The Review and Herald, november 1850.”

Who was her husband? He was the editor of The Review and Herald.

Vem var hennes make? Han var redaktör för The Review and Herald.

So, what did he do when his wife said, "Do you know what I just was told by the Lord, James? I was told that we were not supposed to be introducing the views of the Daily that contradict the Pioneer understanding that the Daily is Paganism, because it is bringing darkness and confusion."

Så, vad gjorde han när hans hustru sade: ”Vet du vad Herren just sade till mig, James? Jag fick veta att vi inte skulle framföra de uppfattningar om det dagliga som motsäger pionjärernas förståelse att det dagliga är hedendom, eftersom det för med sig mörker och förvirring.”

So, what did James White do? In September of 1850 he printed another Review and Herald, three in one month. It is called Volume 1, Special Edition.

Så, vad gjorde James White? I september 1850 tryckte han ännu ett nummer av Review and Herald, tre under en och samma månad. Det kallas Volym 1, specialutgåva.

And what did he do? He reprinted Crosier's article and removed what Crosier said about the Daily!

Och vad gjorde han? Han återtryckte Crosiers artikel och tog bort det som Crosier sade om det dagliga!

Brothers and Sisters, this is historical proof that James and Ellen White understood that Crosier's view about the Daily was wrong and that it brought darkness and confusion.

Bröder och systrar, detta är ett historiskt bevis för att James och Ellen White förstod att Crosiers uppfattning om det dagliga var felaktig och att den förde med sig mörker och förvirring.

And what was Crosier's view about the Daily? That it was Christ's Sanctuary ministry.

Och vad var Crosiers uppfattning om det dagliga? Att det var Kristi tjänst i helgedomen.

So, in Early Writings, 74, when she says, "September 23rd, the Lord showed me that the Millerites had the correct view of the Daily," the historical evidence is that the Millerites understood—

Så, i Early Writings, 74, när hon säger: ”Den 23 september visade Herren mig att milleriterna hade den rätta uppfattningen om det dagliga”, är det historiska beviset att milleriterna förstod—

Now, Brothers and Sisters, Brothers and Sisters, do not miss this fact: What is this: September 1850 Sister White is shown that since 1844 other views of the Daily had been embraced; May 1850, Arnold presents the Daily as the Jewish sanctuary; September 1850, part 1 of 2 of Crosier's article is published, inclusive of his presentation of the Daily as Christ's Sanctuary ministry; September 1850, part 2 of 2 of Crosier's article is published; September 1850, Crosier's article is reprinted, but his view on the Daily has been removed? What is taking place?

Nu, bröder och systrar, bröder och systrar, missa inte detta faktum: Vad är detta: I september 1850 visas syster White att sedan 1844 hade andra uppfattningar om det dagliga omfattats; i maj 1850 framställer Arnold det dagliga som den judiska helgedomen; i september 1850 publiceras del 1 av 2 av Crosiers artikel, inbegripet hans framställning av det dagliga som Kristi tjänst i helgedomen; i september 1850 publiceras del 2 av 2 av Crosiers artikel; i september 1850 trycks Crosiers artikel om, men hans uppfattning om det dagliga har tagits bort? Vad är det som äger rum?

We see the same year that this 1850 Chart is produced, and what does this Chart say about the Daily? "Pagan Dominion or The DAILY taken away. Dan. 11:31 508."

Vi ser att detta sjökort från 1850 framställs samma år, och vad säger detta sjökort om det dagliga? "Hedniskt herravälde eller DET DAGLIGA borttaget. Dan. 11:31 508."

Ellen White knew what those who gave the Judgment Hour's cry position of the Daily was. When she says they had the correct view, she knew that the correct view was that it represented the Pagan Dominion being taken; the Daily represented Paganism.

Ellen White visste vilken uppfattning om det Dagliga de som förkunnade Domstidens rop hade. När hon säger att de hade den rätta uppfattningen, visste hon att den rätta uppfattningen var att det representerade det hedniska herraväldets borttagande; det Dagliga representerade hedendomen.

And in this year, 1850, the historical record proves that she rejected and her husband rejected the teaching that the Daily represents Christ Sanctuary ministry, which is the teaching that the Biblical Research Institute of the Seventh-day Adventist Church upholds. It is the teaching that the self-supporting ministries, such as Heartland and Steps to Life support. It is the teaching that brings darkness and confusion.

Och detta år, 1850, visar den historiska dokumentationen att hon avvisade och hennes make avvisade läran att det dagliga representerar Kristi helgedomstjänst, vilket är den lära som Sjundedagsadventistkyrkans Biblical Research Institute upprätthåller. Det är den lära som de självbärande verksamheterna, såsom Heartland och Steps to Life, stöder. Det är den lära som för med sig mörker och förvirring.

Now, notice this concerning the 1850 Chart. This is in November of 1850. This is the same month that she has the vision that she records that ultimately goes through the evolution in 1851, and then in 1882 ends up in Early Writing, in this very month, in this very month, in November of 1850. It says,

Lägg nu märke till detta angående 1850 års tavla. Detta är i november 1850. Detta är samma månad som hon har den syn som hon nedtecknar och som slutligen genomgår utvecklingen år 1851 och sedan år 1882 hamnar i Early Writing, just denna månad, just denna månad, i november 1850. Där står det,

"Monday we returned to Dorchester where our dear Brother Nichols and family live."—

”På måndagen återvände vi till Dorchester, där vår käre broder Nichols och hans familj bor.”

Right up here [referring to the 1850 Chart, upper right-hand corner], "Published by Otis Nichols, Dorchester, Massachusetts." Okay? She is talking about this, right? Do you see it, this Chart?

Här uppe [med hänvisning till 1850 års karta, i det övre högra hörnet], ”Utgiven av Otis Nichols, Dorchester, Massachusetts.” Okej? Det är detta hon talar om, eller hur? Ser ni det, denna karta?

—"There in the night God gave me a very interesting vision, the most of which you will see in the paper. God shewed me the necessity of getting out a chart. I saw it was needed and that the truth made plain upon tables would effect much and would cause souls to come to the knowledge of the truth." Manuscript Releases, number 15, 210 November, 1850.

—”Där under natten gav Gud mig en mycket intressant syn, vars största del ni kommer att se i bladet. Gud visade mig nödvändigheten av att ge ut ett schema. Jag såg att det behövdes och att sanningen, tydligt framställd på tavlor, skulle uträtta mycket och skulle få själar att komma till kunskap om sanningen.” Manuscript Releases, nummer 15, 210 november 1850.

She had a vision at Nichols's house in Dorchester—that is all on this Chart—saying, "You need to make a chart."

Hon hade en syn i Nichols hus i Dorchester – allt detta finns på denna karta – där det sades: ”Du behöver göra en karta.”

And what does she say about the chart? How does she describe it?

Och vad säger hon om kartan? Hur beskriver hon den?

Go to Habakkuk 2, "I saw the need of getting out a chart," and what would it do? It was needed, "that the truth made plain upon tables." Habakkuk 2, verse 2, says, "And the Lord answered me and said, Write the vision, and make it plain upon tables, . . . ." She is saying that this Otis Nichols 1850 Chart, printed in Dorchester, Massachusetts, is a fulfillment of Habakkuk, just like she says in The Great Controversy that the 1843 Chart is a fulfillment of Habakkuk.

Gå till Habackuk 2, ”Jag såg behovet av att ge ut en tavla”, och vad skulle den göra? Den behövdes, ”för att sanningen skulle göras tydlig på tavlor”. Habackuk 2, vers 2, säger: ”Och Herren svarade mig och sade: Skriv synen och gör den tydlig på tavlor, . . . .” Hon säger att denna Otis Nichols-tavla från 1850, tryckt i Dorchester, Massachusetts, är en uppfyllelse av Habackuk, alldeles som hon säger i The Great Controversy att 1843 års tavla är en uppfyllelse av Habackuk.

Okay, do you see that? Do you see when she got this vision? In the same time that this was going on: "September 23d, the Lord showed me . . . . that the teaching of the Daily as Christ's Sanctuary ministry brings darkness and confusion," and her husband immediately reprinted the article and removed those two paragraphs. It was never reprinted again in Adventism until 1931 when Willie White reprinted it; and, when he did so, he had some false witness in the very tract that he printed. It can be demonstrated.

Okej, ser du det? Ser du när hon fick denna syn? Under samma tid som detta pågick: ”Den 23 september visade Herren mig . . . . att läran om det dagliga såsom Kristi helgedomstjänst för med sig mörker och förvirring”, och hennes man lät omedelbart trycka om artikeln och avlägsnade dessa två stycken. Den trycktes aldrig om igen inom adventismen förrän 1931, då Willie White lät trycka om den; och när han gjorde det, fanns det ett falskt vittnesbörd i själva den traktat som han tryckte. Det kan bevisas.

Now, I want to read something here to you, a longer quote, about this same time period. This is from November 27, 1850.

Nu vill jag läsa något här för er, ett längre citat, om denna samma tidsperiod. Detta är från den 27 november 1850.

"I have neglected writing you for some time. I will now give my reasons. First, I had no time to write for weeks after I received Sister Arabella's kind and welcome letter, or I should have complied with her request to have answered it within two weeks. I liked the letter very much. We were all interested in the letter and hope my delay will not prevent you from answering this as soon as you read it, and I will not wait so long next time.

Jag har under en tid försummat att skriva till dig. Jag skall nu ange mina skäl. För det första hade jag inte tid att skriva på flera veckor efter det att jag mottog syster Arabellas vänliga och välkomna brev, annars skulle jag ha efterkommit hennes önskan att få det besvarat inom två veckor. Jag tyckte mycket om brevet. Vi var alla intresserade av brevet och hoppas att min försening inte skall hindra dig från att besvara detta så snart du har läst det, och jag skall inte vänta så länge nästa gång.

"James' and my health is quite good now. Our home is in Paris, at Brother Andrews', within a few steps of the post office and printing office. We shall stay here some little time. This is a very kind family, yet quite poor. Everything here is free as far as they have. We do not think it right to be any expense to them while here. I want to see you all very much and dear Sister Gorham.

Jakobs och min hälsa är nu ganska god. Vårt hem är i Paris, hos broder Andrews, endast några få steg från postkontoret och tryckeriet. Vi skall stanna här en kort tid. Detta är en mycket vänlig familj, men ganska fattig. Allt här står fritt till vårt förfogande i den mån de har något. Vi anser det inte rätt att medan vi är här vara dem till någon kostnad. Jag längtar mycket efter att få se er alla och kära syster Gorham.

"Our conference at Topsham was one of deep interest. Twenty-eight were present; all took part in the meeting.

Vår konferens i Topsham var av djupt intresse. Tjugoåtta personer var närvarande; alla deltog i mötet.

"Sunday the power of God came upon us like a mighty rushing wind. All arose upon their feet and praised God with a loud voice; it was something as it was when the foundation of the house of God was laid. The voice of weeping could not be told from the voice of shouting. It was a triumphant time; all were strengthened and refreshed. I never witnessed such a powerful time before.

På söndagen kom Guds kraft över oss såsom en väldig stormvind. Alla reste sig upp och prisade Gud med hög röst; det var såsom när grunden till Guds hus lades. Gråtens ljud kunde inte skiljas från jublets ljud. Det var en triumfens stund; alla blev styrkta och vederkvickta. Aldrig tidigare har jag bevittnat en så mäktig stund.

"Our next conference was in Fairhaven. Brother Bates and wife were present. It was quite a good meeting. On our return to Brother Nichols', the Lord gave me a vision and showed me that the truth must be made plain upon tables, and it would cause many to decide for the truth by the three angels' messages, with the two former being made plain upon tables."—

Vår nästa konferens var i Fairhaven. Broder Bates och hans hustru var närvarande. Det var ett mycket gott möte. På vår återresa till broder Nichols gav Herren mig en syn och visade mig att sanningen måste göras tydlig på tavlor, och den skulle förmå många att fatta beslut för sanningen genom de tre änglarnas budskap, när de två förra gjordes tydliga på tavlor.

That is right down here, [indicating the lower left corner of the 1850 Chart]. Okay? They are on this Chart, what she is talking about.

Det är här nere, [pekar på det nedre vänstra hörnet av 1850 års diagram]. Okej? De finns på detta diagram; det är om dem hon talar.

—"I also saw it was as necessary for the paper to be published as for the messengers to go, for the messengers need a paper to carry with them, containing present truth, to put in the hands of those that hear, and then the truth would not fade from the mind, and that the paper would go where the messengers could not go. Other things I saw which will appear in the paper.

—”Jag såg också att det var lika nödvändigt att tidskriften gavs ut som att budbärarna gick ut, ty budbärarna behöver en tidskrift att bära med sig, innehållande den närvarande sanningen, att lägga i händerna på dem som hör, och då skulle sanningen inte blekna ur sinnet, och tidskriften skulle gå dit budbärarna inte kunde gå. Andra ting såg jag, vilka kommer att framträda i tidskriften.

"How do you all get along? Are you all striving for eternal life? I want to see you very, very much and think I shall before long. Now is the preparation time and I hope we shall all make sure work for eternity. Time looks very short and what we do we must do quickly.

Hur går det för er alla? Strävar ni alla efter evigt liv? Jag längtar mycket, mycket efter att få se er och tror att jag snart skall få göra det. Nu är beredelsetiden, och jag hoppas att vi alla skall utföra ett visst verk för evigheten. Tiden synes vara mycket kort, och det vi gör måste vi göra snabbt.

"November 20, one week ago, Brother Henry Nichols and self went to Topsham. We had just risen from the dinner table Thursday [Nov. 21], when one of Brother Foey's children came in and said their mother was insensible. We hastened over the river one mile and found our dear Sister Foey dying. My distress was great as I found she did not know me. She continued long in great distress until between three and four o'clock and then breathed her last. She has left a husband and three children to mourn their loss.

Den 20 november, för en vecka sedan, reste broder Henry Nichols och jag till Topsham. Vi hade just stigit upp från middagsbordet på torsdagen [21 nov.], när ett av broder Foeys barn kom in och sade att deras mor var medvetslös. Vi skyndade över floden en engelsk mil och fann vår kära syster Foey döende. Min bedrövelse var stor, då jag fann att hon inte kände igen mig. Hon förblev länge i stor ångest ända till mellan klockan tre och fyra och drog därefter sitt sista andetag. Hon har lämnat efter sig en make och tre barn att sörja sin förlust.

"Friday morning [Nov. 22], Brother Henry came to Paris for James to shave him to attend the funeral. We had a very solemn, interesting time. The Lord did not leave us but let His Spirit rest upon us. Sister Foey's last days were decidedly her most spiritual and best days. Brother Foey has this to console him, that she died a Christian. He bears up well. God gives him grace to endure the affliction. Oh, how good it is to have a hope in God that will sustain in all scenes of trial and affliction. Praise God for a hope, a good hope. What would you, any of you, give for your hope?

På fredagsmorgonen [22 nov.] kom broder Henry till Paris för att James skulle raka honom så att han kunde närvara vid begravningen. Vi hade en mycket högtidlig och gripande stund. Herren lämnade oss inte, utan lät sin Ande vila över oss. Syster Foeys sista dagar var avgjort hennes mest andliga och bästa dagar. Broder Foey har detta till tröst för sig, att hon dog som kristen. Han bär sin börda väl. Gud ger honom nåd att uthärda bedrövelsen. O, hur gott det är att ha ett hopp till Gud som bär genom varje prövningens och bedrövelsens stund. Prisad vare Gud för ett hopp, ett gott hopp. Vad skulle ni, någon av er, ge för ert hopp?

"Hold fast the faith. Be strong in God and lean upon His everlasting arm. It will never fail you but will bear you up under every affliction. I hope you will all grow stronger and stronger in the truth. Do not falter but press your way to the kingdom."—

”Håll fast vid tron. Var starka i Gud och stöd er på hans eviga arm. Den skall aldrig svika er utan bära er uppe under varje prövning. Jag hoppas att ni alla skall växa er starkare och starkare i sanningen. Vackla inte utan träng fram på er väg till riket.”—

Here we go. Here is what I want you to see.

Här går vi vidare. Här är vad jag vill att du ska se.

—"One week ago, last Sabbath, we had a very interesting meeting. Brother Hewit from Dead River was there. He came with a message to the effect that the destruction of the wicked and the sleep of the dead was an abomination within a shut door that a woman Jezebel, a prophetess had brought in and he believed that I was that woman, Jezebel."—

—”För en vecka sedan, förra sabbaten, hade vi ett mycket intressant möte. Broder Hewit från Dead River var där. Han kom med ett budskap av innebörd att de ogudaktigas förintelse och de dödas sömn var en styggelse inom en stängd dörr, som en kvinna, Jesabel, en profetissa, hade fört in, och han trodde att jag var den kvinnan, Jesabel.”—

Okay? Brother Hewit is saying that Ellen White is Jezebel and she has introduced three errors.

Okej? Broder Hewit säger att Ellen White är Isebel och att hon har infört tre villfarelser.

"—We told him of some of his errors in the past, that the 1335 days were ended and numerous errors of his. It had but little effect. His darkness was felt upon the meeting and it dragged."—

"—Vi talade om för honom några av de fel han tidigare hade gjort, att de 1335 dagarna hade upphört, och om hans många övriga fel. Det hade endast ringa verkan. Hans mörker vilade över sammankomsten, och den drog ut på tiden."

Now, I want you to see this. I have something to say about this paragraph that I want you to follow, if you can.

Nu vill jag att ni lägger märke till detta. Jag har något att säga om detta stycke som jag vill att ni följer, om ni kan.

If you have ever dealt with those in Adventism that reapply the time prophecies at the end of the world, they only have three quotes that they use—they use lots of quotes, but they have three primary quotes that they use. This is one of them; because, they will go there and say, "We told him of some of his errors in the past," and they will claim that when she says "that the 1335 days were ended" that that was one of his errors. Do you see how you can kind of twist that grammar a little bit: "We told him of some of his errors in the past? We also told him that the 1335 days were ended; but the time setters say we told him some of his errors in the past and one of those errors was that you are teaching the 1335 days is ended and that is an error." So, you can twist it either way.

Om du någonsin har haft att göra med dem inom adventismen som åter tillämpar tidsprofetiorna vid världens slut, så har de egentligen bara tre citat som de använder — de använder visserligen många citat, men de har tre huvudsakliga citat som de använder. Detta är ett av dem; ty de går dit och säger: ”Vi talade om för honom några av hans tidigare villfarelser”, och de kommer att hävda att när hon säger ”att de 1335 dagarna var avslutade”, så var det en av hans villfarelser. Ser du hur man kan vrida den grammatiken en aning: ”Vi talade om för honom några av hans tidigare villfarelser”? Vi talade också om för honom att de 1335 dagarna var avslutade; men de som fastställer tider säger att vi talade om för honom några av hans tidigare villfarelser, och att en av dessa villfarelser var att du lär att de 1335 dagarna är avslutade, och att detta är en villfarelse.” Så man kan vrida det åt endera hållet.

The first time I had a face-to-face confrontation with Eugene Prewitt was in Oklahoma, and he is arguing that the Millerite History does not repeat at the end of the world, and I give him a couple of quotes in the Spirit of Prophecy.

Första gången jag hade en ansikte-mot-ansikte-konfrontation med Eugene Prewitt var i Oklahoma, och han hävdar att den milleritiska historien inte upprepas vid världens slut, och jag ger honom ett par citat ur Profetians Ande.

And he says, "Jeff, you know that Ellen White was a careless writer."

Och han säger: ”Jeff, du vet att Ellen White var en slarvig skribent.”

And I said, "What do you mean?"

Och jag sade: ”Vad menar du?”

And he went to this quote. He says that this quote proves that she is a careless writer; because she knows that I know that the time setters can twist this quote, if they wish to.

Och han gick till detta citat. Han säger att detta citat bevisar att hon är en slarvig skribent; därför att hon vet att jag vet att tidsbestämmarna kan förvränga detta citat, om de så önskar.

Now, the fact that someplace like Washita has the influence that teaches its students that Ellen White is a careless writer is one thing; but, is she a careless writer here?

Att en plats som Washita har ett inflytande som lär sina studenter att Ellen White är en slarvig skribent är nu en sak; men är hon en slarvig skribent här?

—"I felt that I must say a few words. In the name of Jesus, I got up and in about five minutes the meeting changed. Everyone felt it at the same instant. Every countenance was lighted up. The presence of God filled the place. Brother Hewit dropped upon his knees and began to cry and pray. I was taken off in vision and saw much that I cannot write. It had a great effect upon Brother Hewit. He confessed it was of God and was humbled in the dust. He has been writing ever since that meeting, and is now writing from the same table renouncing all his errors that he has advanced. I believe God is bringing him up and he is calculated to do good, if God moves through him.

—”Jag kände att jag måste säga några ord. I Jesu namn reste jag mig upp, och på omkring fem minuter förändrades mötet. Alla kände det i samma ögonblick. Varje ansikte lyste upp. Guds närvaro fyllde platsen. Broder Hewit föll på sina knän och började ropa och be. Jag togs bort i syn och såg mycket som jag inte kan skriva. Det hade en stark verkan på broder Hewit. Han bekände att det var av Gud och ödmjukades i stoftet. Han har skrivit ända sedan det mötet och skriver nu vid samma bord, där han avsäger sig alla de villfarelser som han har framfört. Jag tror att Gud håller på att resa upp honom, och han är ämnad att göra gott, om Gud verkar genom honom.”

"Much love to dear Sister Gorham. Tell her to be strong. God is with her and He will not leave her. Much love to you all. I hope the children will not get sleepy, but will be interested in the truth and be diligent to make their calling and election sure. Write, be sure and write, and do not do as I have done. I love you, all of you. Write." Manuscript Releases, volume 16, 206–209. Written from Paris, Maine, November 27, 1850.

Mycken kärlek till kära syster Gorham. Säg henne att vara stark. Gud är med henne, och Han skall inte överge henne. Mycken kärlek till er alla. Jag hoppas att barnen inte skall bli sömniga, utan att de skall vara intresserade av sanningen och vara ivriga att göra sin kallelse och utkorelse fast. Skriv, var viss om att skriva, och gör inte som jag har gjort. Jag älskar er, er alla. Skriv.” Manuscript Releases, volym 16, 206–209. Skrivet i Paris, Maine, den 27 november 1850.

Brothers and Sisters, what is the historical context of this; where is she writing this at? She is writing this in 1850, in Brother Nichols's house.

Bröder och systrar, vad är det historiska sammanhanget för detta; var skriver hon detta? Hon skriver detta år 1850, i broder Nichols hus.

In this time period, what is the Lord doing? He is showing that the Pioneers have the correct view of the Daily, and she is dealing with that. She is saying that Christ's Sanctuary ministry is the false view of the Daily.

Vad gör Herren under denna tidsperiod? Han visar att pionjärerna har den rätta förståelsen av det dagliga, och hon behandlar detta. Hon säger att Kristi tjänst i helgedomen är den falska förståelsen av det dagliga.

In this history, this very history—not this very history and not just the very year, but the very month of the year she is getting visions and she is clarifying this truth about the Pioneer position of the Daily, saying those that gave the Judgment Hour Cry had the correct view of the Daily; and, in the same paragraph, she says, "I saw that the 1843 Chart was directed by the hand of the Lord and it should not be altered and that those that gave the Judgment Hour Cry had the correct view of the Daily."

I denna historia, denna alldeles särskilda historia—inte endast denna alldeles särskilda historia och inte endast just detta år, utan själva månaden under året då hon får syner och klargör denna sanning om pionjärernas ståndpunkt beträffande det dagliga, i det att hon säger att de som förkunnade domstimens rop hade den rätta uppfattningen om det dagliga; och i samma stycke säger hon: ”Jag såg att 1843 års karta var ledd av Herrens hand och att den inte borde ändras och att de som förkunnade domstimens rop hade den rätta uppfattningen om det dagliga.”

And what does it say about the Daily on this 1843 Chart? Well, it says that it was taken away in AD508; and, at 1335 years later brings you to 1843 and that the 1335 is in the past.

Och vad säger detta schema från 1843 om det dagliga? Jo, det säger att det togs bort år 508 e.Kr.; och 1335 år senare för det dig fram till 1843, och att de 1335 åren ligger i det förflutna.

Can you imagine, in the very month, in the very year, that she would tell Brother Hewit from Dead River that it was still future?

Kan ni föreställa er att hon, i just den månaden, i just det året, skulle säga till broder Hewit från Dead River att det fortfarande låg i framtiden?

Okay, these time setters, these time setters, and these people that believe that Sister White is a careless writer. History does not uphold this.

Okej, dessa tidssättare, dessa tidssättare, och dessa människor som menar att syster White är en slarvig skribent. Historien ger inte stöd åt detta.

So, I want you to see, in connection with the Daily, Ellen White even understood the 1335.

Så vill jag att ni skall se att Ellen White, i samband med det dagliga, till och med förstod de 1335.

Ellen White just did not put her seal of approval on the Daily being Paganism; she understood that it started the 1335-year prophecy, which ended in 1843, and she defended that position in public against Brother Hewit from Dead River. Do you see that?

Ellen White gav inte bara sitt godkännande åt att det dagliga var hedendomen; hon förstod att detta inledde den 1335-åriga profetian, som slutade år 1843, och hon försvarade offentligt den ståndpunkten mot broder Hewit från Dead River. Ser du det?

And in the same month, where she is saying that Christ's Sanctuary ministry as the Daily only brings darkness and confusion; and, her husband, in response to that vision, removes that teaching from the Review and Herald.

Och i samma månad, då hon säger att Kristi helgedomstjänst såsom det dagliga endast medför mörker och förvirring, avlägsnar hennes man, som svar på den synen, den läran från Review and Herald.

Up here in your notes, where it says "1850 Chart," this is what it says right here [referring to the third column from the left on the 1850 Chart, the text following Jesus on the cross in AD31]. I wanted you to be able to have it in your notes.

Här uppe i era anteckningar, där det står ”1850 Chart”, är detta vad det står just här [med hänvisning till den tredje kolumnen från vänster på 1850 Chart, texten efter Jesus på korset år 31 e.Kr.]. Jag ville att ni skulle kunna ha det i era anteckningar.

> Away Daniel 11:31 508

> Bort Daniel 11:31 508

And then on the 1843 Chart over here [referring to the center column, underneath Jesus on the cross in AD31]:

Och därefter på 1843 års tavla här [med hänvisning till mittkolumnen, under Jesus på korset år 31 e.Kr.]:

Taking away of the daily sacrifice. Dan. 12:11, 12

Borttagandet av det dagliga offret. Dan. 12:11, 12

Okay, these are these two Charts.

Okej, detta är dessa två diagram.

Sister White understood that these men had the correct view, and she understood that it initiated the 1335-year prophecy that ended in 1843; and, she understood that it represented the Pagan Dominion being taken away in 508.

Syster White förstod att dessa män hade den korrekta uppfattningen, och hon förstod att den inledde profetian om de 1335 åren, som slutade år 1843; och hon förstod att den betecknade att det hedniska herraväldet togs bort år 508.

Under these two references to the Charts you have another quote in the time period of Brother Nichols, and she is rebuking people from making other charts because their artwork is satanic; whereas, she says that the artwork upon these two Charts is heavenly. She says,

Under dessa två hänvisningar till diagrammen har ni ytterligare ett citat från broder Nichols’ tidsperiod, och där tillrättavisar hon människor för att de gör andra diagram därför att deras bildframställning är satanisk; medan hon säger att bildframställningen på dessa två diagram är himmelsk. Hon säger,

"I saw the chart-making business was all wrong. It originated with Brother Rhodes and was followed out by Brother Case. Means has been spent in making charts and forming uncouth disgusting images to represent angels and the glorious Jesus. Such things I saw were displeasing to God. I saw that God was in the publishment of the chart by Brother Nichols."—

”Jag såg att verksamheten med att framställa kartor var helt felaktig. Den hade sitt ursprung hos broder Rhodes och fullföljdes av broder Case. Medel har använts till att framställa kartor och forma grova, motbjudande bilder för att föreställa änglarna och den härlige Jesus. Jag såg att sådana ting var misshagliga för Gud. Jag såg att Gud var med i utgivandet av kartan genom broder Nichols.”—

Who was in the publishment of this 1850 Chart? God!

Vem stod bakom utgivningen av denna karta från 1850? Gud!

—"I saw that there was"—what?—"a prophecy of this chart in the Bible, and if this chart is designed for God's people, if it [is] sufficient for one it is for another, and if one needed a new chart painted on a larger scale, all need it just as much.

—”Jag såg att det fanns” — vad? — ”en profetia om denna karta i Bibeln, och om denna karta är avsedd för Guds folk, om den [är] tillräcklig för den ene, så är den det också för den andre, och om någon behövde en ny karta målad i större skala, behöver alla den i lika hög grad.

"I saw that it was a restless, uneasy, unsatisfied, ungrateful feeling in Brother Case that desired another chart. I saw that these painted charts had a bad effect upon the congregation. It caused a light, chaffy spirit of ridicule to be in the meeting."—

”Jag såg att det hos broder Case fanns en rastlös, orolig, otillfredsställd och otacksam känsla som åtrådde ännu en plansch. Jag såg att dessa målade planscher hade en skadlig verkan på församlingen. Det framkallade en lättsinnig, ytlig anda av hånfullhet i mötet.”

Now, this is the one that I want you to think through.

Nu är detta den sak som jag vill att ni noggrant tänker igenom.

—"I saw that the charts ordered by God struck the mind favorably, even without an explanation."—

—”Jag såg att de tavlor som var anordnade av Gud gjorde ett gynnsamt intryck på sinnet, även utan en förklaring.”—

"I saw that the charts," plural, "ordered by God . . . ." What charts, in the plural, were ordered by God? These two Charts [the 1843 and 1850 Charts] were ordered by God."

”Jag såg att tavlorna”, i pluralis, ”var förordnade av Gud . . . .” Vilka tavlor, i pluralis, var förordnade av Gud? Dessa två tavlor [1843 års tavla och 1850 års tavla] var förordnade av Gud.

> These two Charts are a fulfillment of Habakkuk 2.

> Dessa två tavlor är en uppfyllelse av Habackuk 2.

—"There is something light, lovely, and heavenly in the representation of the angels on the charts. The mind is almost imperceptibly led to God and heaven. But the other charts that have been gotten up disgust the mind, and cause the mind to dwell more on earth than heaven. Images representing angels look more like fiends than beings of heaven. I saw that the charts had for days and weeks occupied Brother Case's mind when he should have been seeking heavenly wisdom from God, and should have been growing in graces of the Spirit and the knowledge of the truth.

—”Det finns något lätt, ljuvligt och himmelskt i framställningen av änglarna på planscherna. Sinnet leds nästan omärkligt till Gud och himlen. Men de andra planscher som har satts samman väcker avsmak i sinnet och får det att dröja mer vid jorden än vid himlen. Bilder som föreställer änglar liknar mer onda andar än himlens varelser. Jag såg att planscherna i dagar och veckor hade upptagit broder Cases sinne, då han i stället borde ha sökt himmelsk vishet från Gud och borde ha vuxit i Andens nådegåvor och i kunskapen om sanningen.

"I saw that if the means that has been wasted in getting out charts had been spent in getting out the truth clear before the brethren in publishing tracts, etc., it would have done much good and saved souls. I saw that the chart-making business has spread like the fever." Manuscript Releases, number 13, 359; 1853.

”Jag såg att om de medel som har slösats bort på att få fram planscher i stället hade använts till att genom utgivning av traktater osv. klart lägga fram sanningen för bröderna, skulle det ha gjort mycket gott och räddat själar. Jag såg att planschframställningen har spridit sig som febern.” Manuscript Releases, nr 13, s. 359; 1853.

The 1290 and 1335 Days

De 1290 och 1335 dagarna

I have following an article from the Review and Herald, January 28, 1858. The reason I have it in your notes is because you can see that in 1858 they are still teaching that the Daily is Paganism. You have it in your reference, eight years after 1850 they still understand the Daily is Paganism.

Jag har en artikel från Review and Herald, den 28 januari 1858. Anledningen till att jag har den i era anteckningar är att ni kan se att man år 1858 fortfarande lärde att det dagliga är hedendomen. Ni har detta i er hänvisning; åtta år efter 1850 förstod man fortfarande att det dagliga är hedendomen.

> "ANOTHER important prophetic period upon which the Advent doctrine is based, is the 1335 days of Daniel 12, with which the 1290 days are so intimately connected. These two periods are introduced to us as follows:

> EN ANNAN viktig profetisk tidsperiod, på vilken adventläran är grundad, är de 1335 dagarna i Daniel 12, med vilka de 1290 dagarna är så innerligt förbundna. Dessa båda perioder framställs för oss på följande sätt:

> "—And from the time that the daily (sacrifice) shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. But go thou thy way till the end be; for thou shalt rest and stand in thy lot at the end of the days.' Daniel 12:11–13.

> "—Och från den tid då det dagliga offret avskaffas och förödelsens styggelse blir uppställd, skall det vara ett tusen två hundra nittio dagar. Salig är den som väntar och når fram till ett tusen tre hundra trettiofem dagar. Men gå du din väg intill änden; ty du skall få vila och stå upp till din lott vid dagarnas ände." Daniel 12:11–13.

"The questions at once arise, Can we tell what the events are, from which these periods are to be dated; and if so, can we tell when they took place? We first enquire. What is the—'daily' (sacrifice) and the —abomination that maketh desolate'? It will be noticed that the word, sacrifice, is in italics: denoting that it is a supplied word. The same will be noticed in the other instances of its occurrence in the book of Daniel, viz., chapter 11:31 and 8:11–13. Let us briefly refer to this latter chapter. In verse 13 it will be observed that two desolations are brought to view; the daily (desolation,) and the transgression of desolation. This fact is made so plain by Josiah Litch that we cannot do better than quote his language:*

Frågorna uppstår genast: Kan vi avgöra vilka de händelser är från vilka dessa tidsperioder skall dateras, och om så är, kan vi avgöra när de ägde rum? Vi frågar först: Vad är det — ”dagliga” (offret) och den — ”ödeläggelsens styggelse”? Det bör observeras att ordet offer står i kursiv stil, vilket anger att det är ett tillagt ord. Detsamma kan iakttas i de övriga fall där det förekommer i Daniels bok, nämligen i kapitel 11:31 och 8:11–13. Låt oss kort hänvisa till det sistnämnda kapitlet. I vers 13 skall man märka att två ödeläggelser förs fram för betraktelse: den dagliga (ödeläggelsen) och ödeläggelsens överträdelse. Detta förhållande har framställts så tydligt av Josiah Litch att vi inte kan göra bättre än att citera hans ord:*

"—The daily sacrifice is the present reading of the text; but no such thing as sacrifice is found in the original. This is acknowledged on all hands. It is a gloss or construction put upon it by the translators. The true reading is, "the daily and the transgression of desolation;" daily and transgression being connected together by "and" the daily desolation and the transgression of desolation. They are two desolating powers which were to desolate the Sanctuary and the host.'

"—Det dagliga offret är den nuvarande läsningen av texten; men något sådant som offer återfinns inte i originalet. Detta medges allmänt. Det är en gloss eller en uttolkning som översättarna har lagt på den. Den riktiga läsningen är: ”det dagliga och ödeläggelsens överträdelse”; dagliga och överträdelse är sammanbundna genom ”och” — den dagliga ödeläggelsen och ödeläggelsens överträdelse. De är två ödeläggande makter som skulle ödelägga helgedomen och härskaran.”

"From this it is evident that the —daily,' can have no reference to the Jewish worship to which it has been applied by the older and more prevalent opinion; and this is further evident from the consideration that if these periods, taken either literally or figuratively, be dated from any taking away of this worship, they do not bring us to any event whatever worthy of note.

Av detta är det uppenbart att det — dagliga — inte på något sätt kan syfta på den judiska gudstjänsten, på vilken det enligt den äldre och mera allmänt omfattade uppfattningen har tillämpats; och detta framgår vidare av den omständigheten att om dessa tidsperioder, vare sig de tas bokstavligt eller bildligt, dateras från något avskaffande av denna gudstjänst, för de oss inte fram till någon som helst händelse värd att uppmärksammas.

"The daily and the abomination then, are two desolating powers which were to oppress the church: can we ascertain what these powers are? We have only to adopt William Miller's method of reasoning on this point to arrive at the same conclusion with him. He says:

”Det dagliga och styggelsen är alltså två ödeläggande makter som skulle förtrycka församlingen: kan vi fastställa vilka dessa makter är? Vi behöver endast tillämpa William Millers sätt att resonera i denna fråga för att komma till samma slutsats som han. Han säger:”

> "—I read on, and could find no other case in which if [the daily] was found but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, —take away;' —he shall take away the daily'; —from the time that the daily shall be taken away'; &c. I read on and thought I should find no light on the text. Finally I came to 2 Thessalonians 2:7, 8, —For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed.'&c. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is —the daily!' Well, now, what does Paul mean by —he who now letteth' or hindereth? By —the Man of Sin,' and the —wicked,' Popery is meant. Well what is it which hinders Popery from being revealed? Why it is Paganism. Well, then, —the daily' must mean Paganism.'+

> ”—Jag läste vidare och kunde inte finna något annat fall där om [det dagliga] förekom än i Daniel. Då tog jag [med hjälp av en konkordans] de ord som stod i förbindelse med det: —ta bort’; —han skall ta bort det dagliga’; —från den tid då det dagliga skall tas bort’; osv. Jag läste vidare och tänkte att jag inte skulle finna något ljus över texten. Slutligen kom jag till 2 Thessalonikerbrevet 2:7, 8, —Ty laglöshetens hemlighet är redan verksam; endast den som nu håller tillbaka skall fortsätta att hålla tillbaka, till dess han blir tagen ur vägen, och då skall den laglöse uppenbaras.’ osv. Och när jag hade kommit till den texten, o, hur klar och härlig sanningen framstod! Där är det! Det är —det dagliga!’ Nåväl, vad menar då Paulus med —den som nu håller tillbaka’ eller hindrar? Med —Syndens människa’ och —den laglöse’ avses påvedömet. Nåväl, vad är det då som hindrar påvedömet från att bli uppenbarat? Jo, det är hedendomen. Då måste alltså —det dagliga’ betyda hedendomen.’+”

> "We see from Daniel 8, that it is the little horn, which succeeded the goat, or Grecian empire, that takes away the —daily;' and it is the only power brought to view after the division of Alexander's kingdom down to the time when the Sanctuary should be cleansed at the end of the 2300 days. This little horn we have in its proper place showed to be Rome taken as a unit, corresponding with the fourth kingdom of Daniel's other visions. Now it is a fact that a change did take place in the Roman power from Paganism to Papacy. Paganism from the days of the Assyrian kings down to the time of its modification into Popery, had been the daily, or as Professor Whiting renders it, —the continual' desolation, by which Satan had stood up against the cause of Jehovah. In its priests, its altars and its sacrifices, it bore resemblance to the Levitical form of Jehovah's worship; but when the Levitical gave place to the Christian form of worship, Satan, in order to successfully oppose the work, must change also his form of opposition; hence the temples, altars and statues of Paganism are baptized into the blasphemies of Popery.

> Vi ser av Daniel 8 att det är det lilla hornet, som efterträdde bocken, eller det grekiska riket, som tar bort det »dagliga»; och det är den enda makt som förs fram efter delningen av Alexanders rike ända fram till den tid då helgedomen skulle renas vid slutet av de 2300 dagarna. Detta lilla horn har vi på dess rätta plats visat vara Rom taget som en enhet, motsvarande det fjärde riket i Daniels andra syner. Nu är det ett faktum att en förändring ägde rum i den romerska makten från hedendom till påvedöme. Hedendomen hade från de assyriska kungarnas dagar ända fram till tiden för dess omgestaltning till påvekyrklighet varit det dagliga, eller såsom professor Whiting återger det, »den fortgående» ödeläggelsen, genom vilken Satan hade rest sig mot Jehovas sak. I sina präster, sina altaren och sina offer bar den likhet med den levitiska formen av Jehovas gudstjänst; men när den levitiska gav vika för den kristna gudstjänstformen, måste Satan, för att framgångsrikt kunna motstå verket, också förändra sin form av motstånd; därför döps hedendomens tempel, altaren och bilder in i påvekyrklighetens hädelser.

> "But the daily, Paganism, is said in the prophecy, to have a sanctuary, and the place of its sanctuary was to be cast down. That a sanctuary is frequently connected with idolatry and heathenism, as the place of its devotion and worship, is evident from the following scriptures: Isaiah 16:12; Amos 7:9, 13, margin. Ezekiel 28:18. Concerning the sanctuary of the daily of Daniel 8, we offer the following from Apollos Hale:*

> ”Men det dagliga, hedendomen, sägs i profetian ha en helgedom, och dess helgedoms plats skulle kastas ned. Att en helgedom ofta förknippas med avgudadyrkan och hedendom såsom platsen för dess andakt och tillbedjan framgår av följande skriftställen: Jesaja 16:12; Amos 7:9, 13, marginalen. Hesekiel 28:18. Angående helgedomen för det dagliga i Daniel 8 anför vi följande från Apollos Hale:*”

"—What can be meant by the —sanctuary' of Paganism? Paganism, and error of every kind, have their sanctuaries, as well as truth. These are the temples or asylums consecrated to their service. Some particular and renowned temple of Paganism may, then, be supposed to be here spoken of. Which of its numerous distinguished temples may it be? One of the most magnificent specimens of classic architecture is called the Pantheon. Its name signifies the —temple or asylum of all the gods.' The place of its location is Rome.+ The idols of the nations conquered by the Romans were sacredly deposited in some niche or department of this temple, and in many cases became objects of worship by the Romans themselves. Could we find a temple of Paganism that was more strikingly —his sanctuary.'"

”—Vad kan avses med hedendomens —helgedom’? Hedendomen, liksom villfarelse av varje slag, har sina helgedomar likaväl som sanningen. Dessa är de tempel eller asyler som invigts åt deras tjänst. Man kan därför anta att det här är fråga om något särskilt och ryktbart hedniskt tempel. Vilket av dess många framstående tempel kan det vara? Ett av den klassiska arkitekturens mest magnifika verk kallas Pantheon. Dess namn betyder —alla gudars tempel eller asyl’. Platsen där det är beläget är Rom.+ De avgudabilder som tillhörde de nationer romarna hade besegrat blev vördnadsfullt nedlagda i någon nisch eller avdelning i detta tempel och blev i många fall föremål för tillbedjan även av romarna själva. Skulle vi kunna finna ett hedniskt tempel som på ett mer slående sätt var —hans helgedom’.”

"Having now ascertained that the daily is Paganism, and the transgression of desolation, or —the abomination that maketh desolate,' is the Papacy, and that the especial sanctuary of Paganism was the Pantheon, and that the —place' of its location was Rome, we inquire further.

Efter att nu ha fastställt att det dagliga är hedendomen, och att förödelsens överträdelse, eller »förödelsens styggelse«, är påvedömet, och att hedendomens särskilda helgedom var Pantheon, och att dess belägenhets »plats« var Rom, går vi vidare i vår undersökning.

"1. Was Paganism —taken away' by the Roman civil power? The following statement of an important and well-known fact in the history of the church and world, we think answers to the prophecy. It refers to Constantine the first Christian emperor, and says:

"1. Blev hedendomen —tagen bort” genom den romerska civila makten? Följande framställning av ett viktigt och välkänt faktum i kyrkans och världens historia menar vi svarar mot profetian. Den hänför sig till Konstantin, den förste kristne kejsaren, och säger:"

"—His first act of government was the dispatch of an edict throughout the empire, exhorting his subjects to embrace Christianity.'++

”—Hans första regeringsåtgärd var utfärdandet av ett påbud i hela riket, vari han uppmanade sina undersåtar att omfatta kristendomen.’++

"2. Was Rome the city or place of his sanctuary, (the Pantheon,) cast down by the authority of the State? The following extract answers:

"2. Var Rom den stad eller plats där hans helgedom, (Pantheon,) kastades ned genom statens myndighet? Följande utdrag ger svaret:"

"—The death of the last rival of Constantine had sealed the peace of the empire. Rome was once more the undisputed queen of nations. But, in that hour of elevation and splendor, she had been raised to the edge of a precipice. Her next step was to be downward and irrecoverable. The change of the government to Constantinople still perplexes the historian. It was an act in direct repugnance to the whole course of the ancient and honorable prejudices of the Roman mind. It was the work of no luxurious Asiatic, devoted to the indulgences of eastern customs and climates, but an iron conqueror, born in the west, and contemptuous, like all Romans, of the habits of the orientals; it was the work of a keen politician, yet it was impolitic in the most palpable degree. Yet Constantine abandoned Rome, the great citadel and throne of the Caesars, for an obscure corner of Thrace, and expended the remainder of his vigorous and ambitious life in the double toil of raising a colony into the capital of his empire, and degrading the capital into the feeble honors and humiliated strength of a colony.'*

"—Den siste av Konstantins rivalers död hade beseglat rikets fred. Rom var åter nationernas obestridda drottning. Men i denna stund av upphöjelse och prakt hade hon höjts till randen av ett stup. Hennes nästa steg skulle gå nedåt och vara oåterkalleligt. Regeringens flyttning till Konstantinopel förbryllar alltjämt historikern. Det var en handling i direkt strid med hela inriktningen hos det romerska sinnets gamla och ärofulla fördomar. Det var inte en njutningslysten asiatisk furstes verk, hängiven åt de österländska sedernas och klimatens vekligheter, utan en järnhård erövrares, född i väster och, liksom alla romare, föraktfull mot orientalernas vanor; det var en skarpsinnig politikers verk, och ändå var det i högsta grad opolitiskt. Ändå övergav Konstantin Rom, den stora fästningen och cesarernas tron, för ett obemärkt hörn av Thrakien och använde återstoden av sitt kraftfulla och ärelystna liv åt den dubbla mödan att upphöja en koloni till sitt rikes huvudstad och att förnedra huvudstaden till en kolonis svaga hedersbetygelser och förödmjukade styrka.'*

"This record from the pen of the historian is too plain to need comment. The place of his sanctuary was cast down, says the prophecy; and after a statement of facts like the above, the most fastidious in prophetic interpretation must be satisfied of its application.

Denna skildring ur historieskrivarens penna är alltför tydlig för att behöva någon kommentar. Hans helgedoms plats blev nedkastad, säger profetian; och efter en framställning av fakta såsom den ovan måste även den mest nogräknade i fråga om profetisk uttolkning vara tillfredsställd beträffande dess tillämpning.

"From the time that the daily shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth and cometh to the thousand three hundred five and thirty days. With the facts before us that the daily is Paganism, that the abomination that maketh desolate is the Papacy, that there was a change from the former to the latter in the Roman power, and by the authority of State we have but to inquire further when this took place in a manner to fulfill the prophecy; for if we can ascertain this, we have the starting point from which the prophetic periods in the text before us are to be dated. Therefore,

”Från den tid då det dagliga skall tas bort och förödelsens styggelse sättas upp skall det gå ett tusen två hundra nittio dagar. Salig är den som håller ut och når fram till de ett tusen tre hundra trettiofem dagarna. Med de fakta framför oss att det dagliga är hedendomen, att förödelsens styggelse är påvedömet, att en förändring från det förra till det senare ägde rum i den romerska makten, och genom statens myndighet, behöver vi endast vidare undersöka när detta ägde rum på ett sådant sätt att profetian uppfylldes; ty om vi kan fastställa detta, har vi den utgångspunkt från vilken de profetiska tidsperioderna i den text som nu ligger framför oss skall dateras. Därför,”

> "3. When did the event referred to in the prophecy take place? Let it be observed, the question is not, when were the saints given into the hands of the Papacy, but when had the change of religion from Paganism to Papacy been so far effected as to make the latter the national religion, and place it in a condition to start upon its career. This, like all other great revolutions, was not the work of a moment. Its incipient workings were manifest long before. Paul said that even in his day the mystery of iniquity, the Man of Sin, the —abomination that maketh desolate,' was already at work. And it is in the light of this scripture that we must understand our Lord's words in Mathew 24:15, concerning the abomination of desolation, where he makes evident reference to Daniel 9:27. For although Paganism had not given place to the Papacy in the year 70 when Jerusalem was destroyed by the Romans we do understand that the power which then appeared modified somewhat in name and form, was the very power that should, as the abomination of desolation, wear out the saints and desolate the church of the Most High.

> "3. När inträffade den händelse som avses i profetian? Låt det observeras att frågan inte är när de heliga överlämnades i påvedömets händer, utan när religionsförändringen från hedendom till påvedöme hade genomförts så långt att det senare blev nationens religion och försattes i ett läge att påbörja sin bana. Detta var, liksom alla andra stora omvälvningar, inte ett ögonblicks verk. Dess begynnande verkningar var uppenbara långt dessförinnan. Paulus sade att redan på hans tid var laglöshetens hemlighet, Syndens människa, den —’förödelsens styggelse’—, redan verksam. Och det är i ljuset av detta skriftställe som vi måste förstå vår Herres ord i Matteus 24:15 angående förödelsens styggelse, där han tydligt hänvisar till Daniel 9:27. Ty även om hedendomen ännu inte hade lämnat plats åt påvedömet år 70, när Jerusalem förstördes av romarna, förstår vi att den makt som då framträdde, något förändrad till namn och form, var just den makt som, såsom förödelsens styggelse, skulle utmatta de heliga och ödelägga den Högstes församling."

"Up to the time of the conversion of Clovis, king of France, which took place in 496, the French and other nations of western Rome were Pagan; but subsequent to that event the efforts to convert idolaters to Christ were crowned with great success. It is said that the conversion of Clovis gave rise to the custom of addressing the French monarch with the titles of Most Christian Majesty and Eldest Son of the Church.+ Between that time and A.D. 508 by "alliances," "capitulations" and conquests, "the Avborici," the "Roman garrisons in the west," Brittany, the Burgundians and the Visigoths, were brought into subjection.'++

Fram till tiden för den franske kungen Klodvigs omvändelse, vilken ägde rum år 496, var fransmännen och andra nationer i det västromerska riket hedniska; men efter denna händelse kröntes ansträngningarna att omvända avgudadyrkare till Kristus med stor framgång. Det sägs att Klodvigs omvändelse gav upphov till bruket att tilltala den franske monarken med titlarna den allra kristligaste majestät och kyrkans äldste son.+ Mellan denna tid och år 508 e.Kr. blev genom ”allianser”, ”kapitulationer” och erövringar ”avborikerna”, de ”romerska garnisonerna i väster”, Bretagne, burgunderna och visigoterna kuvade.'++

"—Paganism in the western Roman Empire, though it doubtless retarded the progress of the Christian faith, especially in those nations which were molested, as in the case of England, by the inroads of the barbarous clans, who continued idolaters, henceforth had not the power, if it had the disposition to suppress the Catholic faith, or to hinder the encroachments of the Roman Pontiff.

— Hedendomen i det västromerska riket fördröjde visserligen utan tvivel den kristna trons framåtskridande, särskilt i de nationer som hemsöktes, såsom i Englands fall, av de barbariska klanernas intrång, vilka förblev avgudadyrkare; från denna tidpunkt hade den emellertid inte makten, även om den hade böjelsen, att undertrycka den katolska tron eller att hindra den romerske pontifexens maktutvidgningar.

"From that time, the Papal abomination was triumphant, so far as Paganism was concerned. Its future contests were with the other Christian sects, who were always treated as heretics; and with princes who were always treated as rebels or dividers of the body of Christ. The prominent powers of Europe gave up their attachment to Paganism only to perpetuate its abominations in another form; for Paganism needed only to be baptized to become Christian in the Catholic sense; and when the interests or vengeance of its presiding minister made the demand, their possessions and thrones,—perhaps their lives,—must be laid on the altar. SS

Från den tiden var den påvliga styggelsen triumferande, såvitt hedendomen angick. Dess framtida strider stod mot de andra kristna sekterna, som alltid behandlades som kättare, och mot furstar som alltid behandlades som upprorsmakare eller som söndrare av Kristi kropp. Europas framträdande makter övergav sin anslutning till hedendomen endast för att vidmakthålla dess styggelser i en annan form; ty hedendomen behövde endast döpas för att bli kristen i katolsk mening; och när dess överordnade tjänares intressen eller hämnd krävde det, måste deras ägodelar och troner — kanske deras liv — läggas på altaret. SS

"* Prophetic Exposition, Volume 1, 127.

* Profetisk utläggning, band 1, 127.

"+ Goodrich's Universal Hist. and Gutherie's Geog.'

+ Goodrichs Universal Hist. och Gutheries Geog.ʼ

"+ Mosheim Christian History, Volume 1, 132, 133.

+ Mosheims kyrkohistoria, band 1, 132, 133.

"In England, Arthur, the first Christian king, founded the Christian worship on the ruins of the Pagan.* Rapin, who claims to be more exact in the chronology of events in his history, states that he was elected monarch of Britain in 508. Book 2, 129.

I England grundade Arthur, den förste kristne kungen, den kristna gudstjänsten på den hedniska religionens ruiner.* Rapin, som gör anspråk på att vara mer exakt i händelsernas kronologi i sin historia, uppger att han valdes till Brittanniens monark år 508. Bok 2, s. 129.

"What was the condition of the See of Rome at this time? —Symmachus was Pope from 498 or 9 to 514. His pontificate was distinguished by these remarkable circumstances and events:

”Vilket var den romerska stolens tillstånd vid denna tid? — Symmachus var påve från 498 eller 499 till 514. Hans pontifikat utmärktes av följande anmärkningsvärda omständigheter och händelser:

"1. He —left Paganism' when he entered the —church of Rome.'

1. Han lämnade hedendomen när han inträdde i den romerska kyrkan.

"2. He found his way to the Papal chair by striving with his competitor even unto blood. Du Pin.

2. Han fann sin väg till den påvliga stolen genom att kämpa med sin rival ända till blodsspillan. Du Pin.

"3. By the adulation paid to him as the successor of St. Peter.

3. Genom den vördnadsbetygelse som visas honom såsom den helige Petrus’ efterträdare.

"4. By the excommunication of the Emperor Anastasius.+

4. Genom bannlysningen av kejsar Anastasius.+

"—How much,' says Mosheim, —the opinions of some were favorable to the lordly demands of the Roman Pontiffs, may be easily imagined from an expression of Ennodius, that infamous and extravagant flatterer of Symmachus, who was a prelate of ambiguous fame. This parasitical panegyrist, among other impertinent assertions maintained that the Pontiff was constituted judge in the place of God, which he filled as the Vicegerent of the Most High.'++

”—Hur mycket,” säger Mosheim, ”som några människors meningar gynnade de romerska pontifernas härsklystna anspråk, kan lätt föreställas av ett yttrande av Ennodius, denne ökände och överdrivne smickrare av Symmachus, som var en prelat av tvetydigt rykte. Denne parasitiske lovtalare hävdade, bland andra oförskämda påståenden, att pontifen var insatt till domare i Guds ställe, vilket ämbete han utövade såsom den Högstes ställföreträdare.”++

"By the strength secured to the Catholic cause in the west, by these successes, and the agency of the vicars, and other agents of the See of Rome, the Papal party in Constantinople were —placed' in a position to justify open hostilities in behalf of their master at Rome. In 508 the whirlwind of fanaticism and civil war swept in fire and blood through the streets of the eastern capital.'

Genom den styrka som därigenom vunnits för den katolska saken i väster, genom dessa framgångar och genom vikariernas och andra ombud för den romerska stolen, sattes den påvliga parten i Konstantinopel i stånd att rättfärdiga öppna fientligheter till förmån för sin herre i Rom. År 508 svepte fanatismens och inbördeskrigets virvelvind fram i eld och blod genom den östra huvudstadens gator.

"Gibbon, under the years 508–514, speaking of the commotions in Constantinople, says —The statues of the emperor were broken, and his person was concealed in a suburb, till, at the end of three days, he dared to implore the mercy of his subjects. [Popery is triumphant.] Without his diadem, and in the posture of a suppliant, Anastasius appeared on the throne of the circus. The Catholics, before his face, rehearsed the genuine Trisagion; they exulted in the offer which he proclaimed by the voice of a herald, of abdicating the purple; they listened to the admonition, that, since all could not reign, they should previously agree in the choice of a sovereign; and they accepted the blood of two unpopular ministers, whom their master, without hesitation, condemned to the lions. These furious but transient seditions were encouraged by the success of Vitalian, who with his army of Huns and Bulgarians, for the most part idolaters, declared himself the champion of the Catholic faith. In this pious rebellion he depopulated Thrace, besieged Constantinople, exterminated sixty-five thousand of his fellow Christians, till he obtained the recall of the bishops, the satisfaction of the Pope, and the establishment of the council of Chalcedon, an orthodox treaty, reluctantly signed by the dying Anastasius, and more faithfully performed by the uncle of Justinian. And such was the event of the first of the religious wars which have been waged in the name, and by the disciples, of the God of Peace." SS

Gibbon säger under åren 508–514, då han talar om oroligheterna i Konstantinopel: —Kejsarens statyer slogs sönder, och hans person doldes i en förstad, till dess att han, efter tre dagar, vågade bönfalla sina undersåtar om barmhärtighet. [Påvedömet triumferar.] Utan sitt diadem och i en suppliants hållning visade sig Anastasius på cirkusens tron. Katolikerna upprepade inför hans ansikte det äkta Trisagion; de jublade över det erbjudande, som han genom en härolds röst lät förkunna, att avsäga sig purpurn; de hörsammade förmaningen, att eftersom inte alla kunde regera, borde de först enas om valet av en härskare; och de godtog blodet av två impopulära ministrar, vilka deras herre utan tvekan dömde åt lejonen. Dessa våldsamma men övergående uppror uppmuntrades av Vitalians framgång, vilken med sin här av hunner och bulgarer, till största delen avgudadyrkare, förklarade sig vara den katolska trons förkämpe. I detta fromma uppror avfolkade han Thrakien, belägrade Konstantinopel och utrotade sextiofem tusen av sina medkristna, till dess att han erhöll biskoparnas återkallande, påvens tillfredsställelse och stadfästandet av konciliet i Kalcedon, ett ortodoxt fördrag, motvilligt undertecknat av den döende Anastasius och trognare fullgjort av Justinians farbror. Och sådant var utfallet av det första av de religionskrig som har förts i den fridens Guds namn och av hans lärjungar. SS

"With the following extract from Appollos Hale, we close the testimony on this point: —We now invite our modern Gamaliels to take a position with us in the place of the sanctuary of Paganism (since claimed as the "patrimony of St. Peter") in 508. We look a few years into the past, and the rude Paganism of the northern barbarians is pouring down upon the nominally Christian empire of Western Rome—triumphing everywhere—and its triumphs everywhere distinguished by the most savage cruelty. . . . The empire falls and is broken into fragments. One by one the lords and rulers of these fragments, abandon their Paganism and profess the Christian faith. In religion the conquerors are yielding to the conquered. But still Paganism is triumphant. Among its supporters there is one stern and successful conqueror. (Clovis.) But soon he also bows before the power of the new faith and becomes its champion. He is still triumphant, but, as a hero and conqueror, reaches the zenith at the point we occupy, A.D. 508.

”Med följande utdrag ur Appollos Hale avslutar vi vittnesbördet i denna fråga: —Vi inbjuder nu våra moderna Gamalieler att tillsammans med oss inta en ståndpunkt på den plats där den hedniska religionens helgedom låg (som sedan har gjorts anspråk på såsom ”S:t Peters arv”) år 508. Vi blickar några år tillbaka i tiden, och den råa hedendomen hos de nordliga barbarerna väller ned över det till namnet kristna Västromerska riket — triumferande överallt — och dess segrar överallt utmärks av den mest vilda grymhet. . . . Riket faller och bryts sönder i fragment. En efter en överger dessa fragments herrar och härskare sin hedendom och bekänner den kristna tron. I religionen ger erövrarna vika för de erövrade. Men hedendomen är fortfarande triumferande. Bland dess anhängare finns en sträng och framgångsrik erövrare. (Clovis.) Men snart böjer även han sig för den nya trons makt och blir dess förkämpe. Han är fortfarande segerrik, men når, såsom hjälte och erövrare, sin höjdpunkt vid den tidpunkt där vi befinner oss, år 508.

"—In or near the same year, the last important subdivision of the fallen empire is publicly, and by the coronation of its triumphant —monarch' Christianized.

— Under eller nära nog samma år kristnas den sista viktiga underavdelningen av det fallna imperiet offentligt och genom kröningen av dess triumferande ”monark”.

"—The pontiff for the period on which we stand is a recently converted Pagan. The bloody contest which placed him in the chair was decided by the interposition of an Arian king. He is bowed to and saluted as filling —the place of God on earth.' The senate is so far under his power, that, on suspicion that the interests of the See of Rome demand it, they excommunicate the emperor. . . . In 508 the mine is sprung beneath the throne of the Eastern Empire. The result of the confusion and strife it occasions is the humiliation of its rightful lord. Now the question is, at what time was Paganism so far suppressed, as to make room for its substitute and successor, the Papal abomination? When was this abomination placed in a position to start on its career of blasphemy and blood? Is there any other date for its being "placed," or "set up" in the room of Paganism, but 508? If the mysterious enchantress has not now brought all her victims within her power, she has taken her position, and some have yielded to the fascination.

—Den påve som tillhör den period där vi står är en nyligen omvänd hedning. Den blodiga strid som satte honom på stolen avgjordes genom ingripandet av en ariansk kung. Man bugar för honom och hälsar honom såsom den som innehar —Guds plats på jorden.’ Senaten står så långt under hans makt, att de, vid blotta misstanken att den romerska stolens intressen fordrar det, exkommunicerar kejsaren. . . . År 508 sprängs gruvan under det östromerska rikets tron. Följden av den förvirring och strid som detta orsakar blir dess rättmätige herres förödmjukelse. Frågan är nu: vid vilken tid blev hedendomen så långt undertryckt, att den gav rum åt sin ersättare och efterträdare, den påvliga styggelsen? När blev denna styggelse satt i stånd att påbörja sin bana av hädelse och blod? Finns det något annat datum för dess ”placering” eller ”upprättande” i hedendomens ställe än 508? Om den hemlighetsfulla förtrollerskan ännu inte har fört alla sina offer under sin makt, har hon likväl intagit sin ställning, och somliga har gett vika för hennes tjuskraft.

"The others are at length subdued, —and kings, and peoples and multitudes, and nations, and tongues,' are brought under the spell which prepares them, even while —drunken with the blood of the martyrs of Jesus,' to —think they are doing God service,' and to fancy themselves the exclusive favorites of heaven, while becoming an easier and richer prey for the damnation of hell'*

De andra blir till slut kuvade, —och kungar och folk och skaror och nationer och tungomål,— förs under den besvärjelse som bereder dem, så att de, till och med medan de —berusade av Jesu martyrers blod,— kommer att —tro att de gör Gud en tjänst,— och inbilla sig att de är himlens enda särskilda gunstlingar, samtidigt som de blir ett lättare och rikare byte för helvetets fördömelse'*

"We have the date. The —daily' was taken away, and the abomination that maketh desolate set up in 508. Dating from this point the 1290 days or years terminate in 1798 where, as has already been shown, the civil power was stricken from the Pope by the arm of Buonaparte. The 1335 days bring us 45 full years this side of that event.

Vi har tidpunkten. Det ”dagliga” blev avskaffat, och förödelsens styggelse uppsattes år 508. Räknat från denna tidpunkt utgår de 1290 dagarna eller åren i 1798, då, såsom redan har visats, den borgerliga makten fråntogs påven genom Buonapartes arm. De 1335 dagarna för oss 45 fulla år bortom denna händelse.

"But some may say, How is it that you make the periods terminate in the past? Does it not read that Daniel should rest and stand in his lot at the end of the days? Certainly; and we believe it. But what is it for Daniel to stand in his lot? This point will come under consideration when we come to an explanation of the passing of the time, and an examination of the events that did take place at the end of the days. Meanwhile we here cast anchor till another week." Review and Herald, January 28, 1858.

"Men någon kan säga: Hur kommer det sig att ni låter tidsperioderna sluta i det förflutna? Står det inte skrivet att Daniel skall vila och stå upp till sin lott vid dagarnas ände? Förvisso; och det tror vi. Men vad innebär det för Daniel att stå upp till sin lott? Denna punkt skall tas upp till prövning när vi kommer till en förklaring av tidens förgång och en granskning av de händelser som verkligen ägde rum vid dagarnas ände. Under tiden kastar vi här ankar till ännu en vecka." Review and Herald, 28 januari 1858.

Errors and Dangers of Prescott and Daniells; The Cities to Be Worked

Prescotts och Daniells villfarelser och faror; städerna skall bearbetas

(A. G. Daniells was elected president of the General Conference in 1901. This suggests that this document was written in 1910, a time when Mrs. White was very concerned about Daniells' neglect of the cities and his involvement in the controversy over the "Daily.")

(A. G. Daniells valdes till ordförande för Generalkonferensen år 1901. Detta antyder att detta dokument skrevs år 1910, en tid då fru White var djupt bekymrad över Daniells försummelse av städerna och hans inblandning i kontroversen om ”det dagliga”.)

Now, recently Steve Wohlberg was saying that he does not have to take a position on the Daily because Ellen White never had a position on the Daily, and if it is good enough for the prophetess to take that position, it is good enough for him.

Nyligen sade Steve Wohlberg att han inte behöver inta någon ståndpunkt i fråga om det dagliga, eftersom Ellen White aldrig intog någon ståndpunkt i fråga om det dagliga, och om det var tillräckligt för profetissan att inta den ståndpunkten, så är det tillräckligt även för honom.

Well, Ellen White did have a position on the Daily. She said the Millerites had the correct view of it, and she understood it was Paganism. She understood that when Paganism was taken away, the 1335 began; and, she understood that other views than that only produced darkness and confusion.

Nåväl, Ellen White hade faktiskt en ståndpunkt i fråga om det dagliga. Hon sade att milleriterna hade den rätta uppfattningen om det, och hon förstod att det var hedendom. Hon förstod att när hedendomen togs bort, började de 1335; och hon förstod att andra uppfattningar än denna endast frambringade mörker och förvirring.

And the one that you can demonstrate from the history of 1850 that was really isolated as bringing darkness and confusion is Crosier's view that the Daily represented Christ's Sanctuary ministry; so, I think she had an understanding what the Daily was, not only what it was but what it represented because, if you left that position, you go into darkness and confusion.

Och den ståndpunkt som man utifrån 1850 års historia kan påvisa verkligen blev utpekad som den som förde med sig mörker och förvirring är Crosiers uppfattning att det dagliga representerade Kristi tjänst i helgedomen; därför menar jag att hon hade en förståelse av vad det dagliga var, inte bara vad det var utan också vad det representerade, eftersom man, om man övergav den ståndpunkten, hamnade i mörker och förvirring.

But, in 1910 Ellen White also rebuked the General Conference President and W. W. Prescott for pushing this same view as Crosier's.

Men år 1910 tillrättavisade Ellen White också Generalkonferensens president och W. W. Prescott för att de drev fram samma uppfattning som Crosiers.

And no historian is going to argue that Prescott and Willie White and A. G. Daniells, that when they were pushing the Daily, they were pushing the idea that the Daily represented Christ's Sanctuary ministry. Everyone knows that.

Och ingen historiker kommer att hävda att Prescott och Willie White och A. G. Daniells, när de drev frågan om det dagliga, drev uppfattningen att det dagliga representerade Kristi tjänst i helgedomen. Det vet alla.

But, you have got the entire article here from Manuscript Releases, volume 20.

Men här har du hela artikeln ur Manuscript Releases, volym 20.

When was this released? Well, it was released in 1988; so, it is available for students of Adventism to consider in 1988.

När gavs detta ut? Jo, det gavs ut 1988; således är det tillgängligt för adventismens studerande att beakta år 1988.

When did Willie White and Prescott and Daniells establish the false view of the Daily in Adventism? From 1919 to 1931 is when they accomplished their work. By 1931, forget about it!! Adventism is going to teach that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry because they have accepted the interpretation of the Scriptures that comes from apostate Protestantism and Catholicism. And from this point on, the Daily is identified as Christ's Sanctuary ministry.

När etablerade Willie White och Prescott och Daniells den falska uppfattningen om det dagliga i adventismen? Det var från 1919 till 1931 som de fullbordade sitt verk. År 1931 är saken avgjord!! Adventismen kommer att lära att det dagliga representerar Kristi helgedomstjänst, därför att de har antagit den tolkning av Skrifterna som kommer från avfällig protestantism och katolicism. Och från denna tidpunkt identifieras det dagliga som Kristi helgedomstjänst.

Awe, there are some voices that are opposing this that know better, but the tide has totally turned from that point on.

Ack, det finns några röster som motsätter sig detta och som vet bättre, men från den tidpunkten har strömmen fullständigt vänt.

And then in 1988, the Ellen White Estate releases for us this statement from 1910 at the very time the Daily was being agitated by Prescott, Daniells, and Willie White.

Och sedan, år 1988, offentliggör Ellen White Estate för oss detta uttalande från 1910, just vid den tid då frågan om det dagliga drevs av Prescott, Daniells och Willie White.

> "At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working;"

> På detta stadium i vår erfarenhet får vi inte låta våra sinnen dras bort från det särskilda ljus som gavs [oss] att beakta vid den viktiga sammankomsten i vår konferens. Och där var broder Daniells, vars sinne fienden verkade på;

What does that mean? What does it mean that the enemy is working your mind? It means the Holy Spirit is not working your mind.

Vad betyder det? Vad innebär det att fienden påverkar ditt sinne? Det innebär att den Helige Ande inte verkar i ditt sinne.

> "...and your mind and Elder Prescott's mind were being worked by the angels that were expelled from heaven..."

> ”…och ditt sinne och äldste Prescotts sinne påverkades av de änglar som blev utkastade från himlen...”

> "Satan's work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan's devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence."

> Satans verk var att avleda era sinnen så att prickar och smådetaljer skulle föras in, sådant som Herren inte ingav er att föra in. De var inte väsentliga. Men detta betydde mycket för sanningens sak. Och de föreställningar som fanns i era sinnen, om ni kunde dras bort till prickar eller smådetaljer, är ett verk av Satans påfund. Att rätta småsaker i de skrivna böckerna antar ni skulle vara att utföra ett stort verk. Men jag har fått detta uppdrag: Tystnad är vältalighet.

They wanted to go into Uriah Smith's book, Thoughts on Daniel and Revelation, and remove what he said about the Daily being Paganism. That is why in this time period one of the men that is fighting against Willie White and Prescott and Daniells is a man named Larry Smith.

De ville gå in i Uriah Smiths bok, Thoughts on Daniel and Revelation, och avlägsna det han sade om att det dagliga var hedendomen. Det är därför som en av de män som under denna tidsperiod kämpar mot Willie White, Prescott och Daniells är en man vid namn Larry Smith.

Who is Larry Smith? That is Uriah's son, and he knows what they want to do and he is standing with his dad: the Daily is Paganism.

Vem är Larry Smith? Det är Urias son, och han vet vad de vill göra, och han står tillsammans med sin far: det dagliga är hedendom.

> "I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy's plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> Jag skall säga: Upphör med ert felsökande. Om denna djävulens avsikt endast kunde genomföras, då förefaller det er som om ert verk skulle betraktas som högst förunderligt i sin utformning. Det var fiendens plan att samla alla de förment klandervärda dragen där alla slags sinnen inte var ense.

> "And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would"

> "Och vad sedan? Just det verk som behagar djävulen skulle ske. För utomstående skulle det ges en framställning, inte av vår tro, utan just en sådan som skulle passa dem, som skulle utveckla karaktärsdrag vilka skulle"

do what? "cause great confusion."

göra vad? ”orsaka stor förvirring.”

Other views of the Daily have been adopted that bring confusion and darkness.

Andra uppfattningar om det dagliga har antagits, vilka medför förvirring och mörker.

> "and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> "och ta vara på de gyllene ögonblick som med nit borde användas till att framföra det stora budskapet inför folket. Framställningarna i varje ämne som vi har arbetat med skulle inte alla kunna stå i samklang, och följden skulle bli att förvirra både troendes och otroendes sinnen. Detta är just det som Satan hade planlagt skulle ske — allt som kunde uppförstoras såsom en oenighet.

Lord willing, when we begin to prove these doctrines from our Bible study, we will look at Ezekiel 28; because, Ezekiel 28 is where the very root of the Daily is identified. Ezekiel 28 is about the exaltation of Lucifer, and she is marking it; because, as they are trying to say that the Daily represents Christ's Sanctuary ministry, not only were they rejecting the true view of the Daily, a symbol of self-exaltation, but they were manifesting that very self-exaltation in their own experience. She emphasizes they would bring confusion into our ranks.

Om Herren vill ska vi, när vi börjar bevisa dessa läror utifrån vårt bibelstudium, se på Hesekiel 28; ty i Hesekiel 28 identifieras själva roten till det ständiga. Hesekiel 28 handlar om Lucifers upphöjelse, och hon markerar detta; eftersom de, när de försökte säga att det ständiga representerar Kristi helgedomstjänst, inte bara förkastade den sanna förståelsen av det ständiga, en symbol för självupphöjelse, utan också gav uttryck åt just denna självupphöjelse i sin egen erfarenhet. Hon betonar att de skulle föra in förvirring i våra led.

> "Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> Nu, här föreligger ett stort verk, där främmande andar kan göra sig gällande. Men Herren har ett verk som skall utföras för att frälsa förtappade själar; och de platser som Satan, förklädd, skulle kunna fylla och därigenom bringa förvirring i våra led, dem kommer han att fylla till fulländning, och alla dessa små meningsskiljaktigheter kommer att förstoras och träda tydligt fram.

And what does it mean, "And I was shown"? God specifically told her this.

Och vad betyder det: ”Och jag visades”? Gud sade uttryckligen detta till henne.

> "And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan's wiles be brought in, should this "Daily" be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced,"

> "Och det visades mig från första början att Herren varken hade gett äldste Daniells eller Prescott bördan för detta verk. Skulle Satans listiga anslag föras in, skulle detta ”Dagliga” vara en så stor sak att det skulle föras in för att förvirra sinnen och hindra verkets framåtskridande i denna viktiga tid? Det borde inte ske, vad det än må vara. Detta ämne borde inte tas upp,"

Sister White understood the Daily, and she understood that teaching the Daily was Christ's Sanctuary ministry is something that came from angels that were expelled from Heaven and that it only brings confusion and darkness; and, she knew the Pioneer position that the Daily represented Paganism, and that when the Daily was taken away, the 1335-year time prophecy began. She knew that. She knew the difference, no matter what these guys want to say.

Syster White förstod det dagliga, och hon förstod att läran att det dagliga är Kristi helgedomstjänst är något som kom från änglar som blev utdrivna ur himlen och att det endast medför förvirring och mörker; och hon kände till pionjärernas ståndpunkt att det dagliga representerade hedendomen, och att när det dagliga togs bort, började den 1335-åriga tidsprofetian. Det visste hon. Hon kände skillnaden, oavsett vad dessa män vill säga.

> "It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan's cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> ”Det bör inte ske, vad som än må vara. Detta ämne bör inte tas upp, ty den ande som då skulle föras in skulle vara avvisande, och Lucifer vakar över varje rörelse. Sataniska krafter skulle påbörja sitt verk, och förvirring skulle föras in i våra led. Du har ingen kallelse att uppsöka meningsskiljaktigheter i sådant som inte är en prövande fråga; men din tystnad är vältalighet. Jag har saken helt klart för mig. Om djävulen kunde inveckla någon av vårt eget folk i dessa ämnen, såsom han har föresatt sig att göra, skulle Satans sak triumfera. Nu är det arbetet som utan dröjsmål skall tas upp, och ingen meningsskiljaktighet får uttryckas.”

> "Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> Satan skulle inge de män som har gått ut från oss att förena sig med onda änglar och fördröja vårt verk genom oviktiga tvistefrågor, och vilken glädje [där] skulle det inte bli i fiendens läger. Slut er samman, slut er samman. Låt varje meningsskiljaktighet bli begraven. Vårt arbete nu är att med all vår kroppsliga kraft och all vår hjärnans och nervernas kraft ägna oss åt att röja dessa skiljaktigheter ur vägen, så att alla kommer i samklang. Om Satan med sin stora ohelgade vishet tilläts få minsta fäste, [skulle han glädja sig].

> "Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> ”När jag nu såg hur ni arbetade, uppfattade mitt sinne hela situationen och följderna om ni skulle gå vidare och ge de grupper som har lämnat oss minsta möjlighet att skapa förvirring i våra led. Er brist på vishet skulle vara just vad Satan önskar. Er högljudda förkunnelse stod inte under den Helige Andes inspiration. Jag blev anvisad att säga er att ert sökande efter fel i skrifter av män som har letts av Gud inte är inspirerat av Gud. Och om detta är den vishet som äldste Daniells skulle ge folket, ge honom under inga omständigheter en officiell ställning, ty han kan inte resonera från orsak till verkan. Er tystnad i denna fråga är er vishet. Vidare är allt sådant som att söka fel i publikationer av män som inte längre lever inte det arbete som Gud har gett någon av er att utföra. Ty om dessa män — äldste Daniells och Prescott — hade följt de anvisningar som givits i arbetet i städerna, skulle många, mycket många, ha överbevisats om sanningen och omvänts, dugliga män som [nu] befinner sig i ställningar där de aldrig kommer att nås.”

> "All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> Hela världen skall betraktas som en enda stor familj. Och när ni har en sådan kunskapens källa att ösa ur, varför har ni då låtit världen gå under i åratal utan de vittnesbörd som givits av vår Herre Jesus Kristus? Sann religion lär oss att betrakta varje man och kvinna som en person åt vilken vi kan göra gott.

> "This has been in print many years: —A Balanced Mind,' testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> ”Detta har varit i tryck i många år: —Ett balanserat sinne”, vittnesbörd till äldste Andrews. Sinnet kan odlas till att bli en kraft att veta när man skall tala och vilka bördor man skall ta upp och bära, ty Kristus är din lärare. Och jag fruktade mycket för dig [när jag såg dig] upphöja din visdom och följa en kurs som skulle föra in meningsskiljaktigheter. Herren kallar visa män, som kan tiga när det [är] vishet för dem att göra så. Om du skall vara en hel människa, behöver du helgelse genom Jesus Kristus. Nu har just ett verk påbörjats, och låt vishet bli sedd hos varje predikant, hos varje president för [en] konferens. Men här fanns ett verk som du skulle ha tagit fatt i för år sedan, där du behövdes för att höja din röst för just detta verk. Kristus gav alla sitt folk särskilda anvisningar om vad de skall göra och de ting de inte skall göra. Och det är en kort tid kvar för oss att utföra Herrens rättfärdighet. Du kan förstå Herrens väg. Jag såg ditt uppsåt att leda saker och ting efter ditt eget påfund sedan du blivit insatt som president. Du hade tänkt att du skulle uträtta underbara ting, vilket skulle vara ett verk som Gud inte hade lagt i dina händer att göra. Nu är ditt verk inte att förtrycka utan att, om Herren har godtagit dig till tjänst, i möjligaste mån avhjälpa varje nödvändighet. Men du har mycket tidigt gett bevis på att vishet och helgat omdöme inte har blivit uppenbarade av dig. Du förde fram sådant som inte skulle tas emot, om inte Herren skulle ge ljus.”

> "I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the —Daily' and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> Jag har blivit undervisad om att sådana förhastade åtgärder inte borde ha vidtagits, såsom att välja dig till konferensens president ens för ännu ett år. Men Herren förbjuder att några fler sådana förhastade beslut fattas, förrän saken har lagts fram inför Herren i bön; och då det budskap har kommit till dig att det verk av Herren som vilar på presidenten är ett högst allvarligt ansvar, hade du ingen moralisk rätt att brusa upp, såsom du gjorde, i fråga om ”Daily” och förmoda att ditt inflytande skulle avgöra frågan. Där fanns äldste Haskell, som har burit de tunga ansvarsuppgifterna, och där finns äldste Irwin och flera män som jag skulle kunna nämna, vilka bär de tunga ansvaren.

> "Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord's judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> ”Var fanns er vördnad för de äldre männen? Vilken myndighet kunde ni utöva utan att samla alla de ansvariga männen för att pröva saken? Men låt oss nu undersöka saken. Vi måste nu på nytt överväga om det är Herrens dom, med tanke på det verk som har blivit försummat, att visa er nitälskan i att föra verket vidare ännu ett år. Om ni skulle föra verket vidare ännu ett år med den hjälp som skall förena sig med er, borde en förändring äga rum i er och hos äldste Prescott. Och ödmjuka era egna hjärtan inför Gud. Herren måste få se hos er ett uttryck för en annorlunda erfarenhet, ty om några män någonsin behövde omvändas på nytt i denna stund, så är det äldste Daniells och äldste Prescott.”

> "Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> Sju män bör utses, män med vishet, vilka genom Guds nåds verkan [ger] bevis [på] en omvändelse på nytt. Ty om några män är så förblindade att de inte kan resonera från orsak till verkan, så att de skulle åsidosätta de män som har burit arbetets ansvar och dessa konferenspresidenter, [att] män [som] bär arbetet under mer än två år skulle lämnas utan avseende, och en sådan förhastad följd inträffa att män skulle försumma just det arbete som hållits fram för dem i åratal—arbetet i städerna—och ingen, eller endast mycket ringa, uppmärksamhet [ges] åt de äldre männen för råd, utan de förkunnar de ting de själva väljer att ge folket, då bär detta i sig självt sitt eget vittnesbörd om hur osäkra dessa män är att anförtros ett så stort och underbart verk.

> "Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> Kristus är inte död. Han kommer aldrig att tillåta att hans verk fortgår på detta underliga sätt. Låt böckerna vara. Om någon förändring är nödvändig, skall Gud låta samklangen i den förändringen vara konsekvent; men när ett budskap har anförtrotts åt människor med de stora ansvar som därmed är förbundna, kräver [Gud] trofasthet, verksam genom kärlek och renande själen. De äldste Daniells och Prescott behöver båda omvända sig på nytt. Ett främmande verk har trängt sig in, och det står inte i samklang med det verk Kristus kom till vår värld för att utföra; och alla som verkligen är omvända kommer att göra Kristi gärningar.

> "We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> ”Vi är alla [satta] att utföra det verk som skall förhärliga Fadern. Vi har kommit till krisen — antingen att rätta oss efter Jesu Kristi karaktär just i denna förberedelsetid eller att inte försöka [det]. Äldste Daniells, [du är inte] att känna dig fri att låta din röst höras högt såsom du har gjort under liknande omständigheter. Och förstå, en konferens president är inte en härskare. Han verkar i förening med de visa män som innehar ställningen som presidenter och som Gud har godkänt. Han har inte frihet att ingripa i skrifterna i tryckta böcker från de pennor som Gud har godkänt. De skall inte längre utöva herravälde, om de inte visar mindre av den härskande, dominerande makten. Krisen har kommit, ty Gud kommer att vanäras.”

> "How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, —There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And "I, if I be lifted up," the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.' Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . . [Lower third of this page left blank.]

> Hur ser Herren på de obearbetade städerna? Kristus är i himlen. Nu skall dess erkännande vara detta: —Det finns inget kungligt styre. Och nu är denna världens kris. Nu är jag Makten att frälsa eller att förgöra. Nu är den tid då allas öde ligger i Mina händer. Jag har gett Mitt liv för att frälsa världen. Och ”Jag, när jag blir upphöjd”, den frälsande nåd som Jag skall meddela, kommer att bevisa att alla som vill formas efter den gudomliga likheten och vara ett med Mig skall verka så som Jag verkar med Min återlösande nåds kraft.’ Den som vill må tillsammans med sina bröder ta sig an att utföra det verk som blivit dem givet att utföra när de på ansvarsfulla platser står under det råd som Herren ger, och med största allvar söka att verka i fullständig harmoni med Honom som så älskade världen att Han gav Sitt liv som ett fullkomligt offer för världens frälsning. Jag talar till våra predikanter: när de går in i arbetet i våra städer, må ett lugnt heligt allvar åtfölja Ordets tjänst. Vi kan inte göra det rätta intrycket på människornas sinnen om vi . . . [Nedre tredjedelen av denna sida lämnad tom.]

> "I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil's side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> ”Jag återger ur min dagbok. Sanningen sådan den är i Jesus — tala den, bed den, tro varje ord i dess enkelhet. Vad skulle ni vinna om misstag framläggs för de män som har avfallit från tron och gett akt på förförande andar, män som för inte länge sedan var med oss i tron? Skall ni ställa er på djävulens sida? Rikta er uppmärksamhet mot de obearbetade fälten. Ett världsomfattande verk ligger framför oss. Jag fick framställningar om John Kellogg.”

> "A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> En mycket tilldragande personlighet gav uttryck åt de föreställningar som låg i de skenbart övertygande argument han framlade, uppfattningar som skilde sig från den äkta bibliska sanningen. Och de som hungrade och törstade efter något nytt framförde tankar [så skenbart övertygande] att äldste Prescott befann sig i stor fara. Äldste Daniells var i stor fara [att] bli insnärjd i en villfarelse, att om dessa uppfattningar kunde framföras överallt, skulle det vara som en ny värld.

> "Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect."

> "Ja, så skulle det vara, men medan deras sinnen på detta sätt var upptagna visades mig att broder Daniells och broder Prescott invävde i sin erfarenhet föreställningar med en andlig[istisk] prägel och drog vårt folk till sköna tankegångar som, om möjligt, skulle bedra själva de utvalda."

The very elect is not going to be deceived, but there are going to be people who are standing with the very elect that are going to get deceived. The very elect are the wise virgins. The foolish virgins are going to get deceived, right?

De allra utvalda kommer inte att bli bedragna, men det kommer att finnas människor som står tillsammans med de allra utvalda och som kommer att bli bedragna. De allra utvalda är de visa jungfrurna. De dåraktiga jungfrurna kommer att bli bedragna, eller hur?

And as the wise virgins in this time period, when the temptation is there to deceive the very elect, as the wise virgins are receiving the outpouring of the Holy Spirit, what are the foolish virgins receiving? The strong delusion of 2 Thessalonians. We will deal with that, too, in connection with the Daily.

Och såsom de kloka jungfrurna i denna tidsperiod, då frestelsen finns att bedra själva de utvalda, tar emot den Helige Andes utgjutelse, vad är det då de oförståndiga jungfrurna tar emot? Den kraftiga villfarelsen i 2 Thessalonikerbrevet. Även detta ska vi behandla i samband med det dagliga.

—"were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect."

—”vävde in i sin erfarenhet känslor av ett andligt[istiskt] slag och drog vårt folk till sköna känslor som skulle bedra, om möjligt, själva de utvalda.”

What is the very bottom line of spiritualism?

Vad är spiritualismens själva kärnpunkt?

When it comes to the story of King Saul, what did Samuel say? "Rebellion is as witchcraft." Rebellion is witchcraft.

När det gäller berättelsen om kung Saul, vad sade Samuel? ”Upproriskhet är såsom trolldomssynd.” Upproriskhet är trolldom.

Where does Saul end up?

Var hamnar Saul?

FROM THE AUDIENCE: With the witch of Endor.

FRÅN ÅHÖRARNA: Med häxan i Endor.

With the witch of Endor.

Med häxan i Endor.

What was it that King Sault did to produce this train of events that leads him to the witch of Endor? He set his word above God's Word. He had been told what to do, but he went ahead and he did what he wanted to do.

Vad var det kung Saul gjorde som frambringade denna händelsekedja som leder honom till häxan i En-Dor? Han satte sitt ord över Guds ord. Han hade fått veta vad han skulle göra, men han gick vidare och gjorde det han själv ville göra.

The very bottom line of spiritualism is placing your word above God's Word. That is where it all starts. That is witchcraft.

Spiritualismens själva kärnpunkt är att sätta ditt ord över Guds Ord. Det är där alltsammans börjar. Det är häxeri.

Witchcraft is identifying how Satan brings you under his influence. How he entrances you it is a magical term dealing with magical deception.

Trolldom innebär att urskilja hur Satan bringar dig under sitt inflytande. Hur han förhäxar dig är en magisk term som avser magiskt bedrägeri.

When you are bewitched, who is the first to become bewitched? The witch. It all starts when I place my word above God's Word. That is witchcraft, that is rebellion, and I am the one that has become bewitched. And that is what happened to Daniells and Prescott.

När du blir förhäxad, vem är då den förste som blir förhäxad? Häxan. Allt börjar när jag sätter mitt ord över Guds Ord. Det är häxeri, det är uppror, och jag är den som har blivit förhäxad. Och det är vad som hände med Daniells och Prescott.

And what sentiments were Daniells and Prescott trying to bring in when this was happening? A wrong view of the Daily.

Och vilka uppfattningar var det som Daniells och Prescott försökte införa medan detta pågick? En felaktig syn på det dagliga.

And what is the true view of the Daily? Is that it is Paganism, and Paganism is the religion of self-exaltation. It is a religion that began in the courts of Heaven when Satan, when Satan, set his word above God's Word and introduced into the history of mankind the mystery of iniquity.

Och vad är den sanna uppfattningen om det Dagliga? Den är att det är hedendom, och hedendomen är självhävdelsens religion. Det är en religion som började i himlens salar, när Satan, när Satan, satte sitt ord över Guds ord och införde i mänsklighetens historia laglöshetens hemlighet.

The mystery of iniquity is Satan's work in bewitching us. It is Satan's work in getting us to place our word or his word above God's Word.

Laglöshetens hemlighet är Satans verk i att förhäxa oss. Det är Satans verk i att få oss att sätta vårt ord eller hans ord över Guds Ord.

Do you follow my thought?

Följer du min tanke?

Look up iniquity. It will define iniquity in Strong's Concordance. And when you take it down to the root word, what is the root word for iniquity? Alpha, alpha. That is the Alpha Apostasy.

Slå upp iniquity. Det kommer att definiera iniquity i Strong’s Concordance. Och när du går ned till rotordet, vad är rotordet för iniquity? Alfa, alfa. Det är det Alfa-avfallet.

When were Daniells and Prescott pushing this foolish view? In the time period of the Alpha Apostasy.

När drev Daniells och Prescott denna dåraktiga uppfattning? Under tiden för Alfa-avfallet.

So, do not miss what Sister White is saying here about deceiving the very elect and about reading Ezekiel 28. She knew what was going on. She knew that this Daily thing is something that is not only wrong doctrinally but it requires those who are going to preach the wrong view of the Daily to place their word above God's Word and puts them in the position where they are bewitched; and, therefore, they are a tool in the hand of Satan to bewitch others with their rebellion.

Missa därför inte vad syster White här säger om att förleda själva de utvalda och om att läsa Hesekiel 28. Hon visste vad som pågick. Hon visste att denna dagliga är något som inte bara är felaktigt rent läromässigt, utan att det kräver att de som skall predika den felaktiga uppfattningen om det dagliga sätter sitt ord över Guds Ord och försätter dem i en ställning där de är förhäxade; och därför är de ett redskap i Satans hand för att förhäxa andra genom sitt uppror.

> "I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter,"

> Jag måste med min penna återge [det förhållandet] att dessa bröder skulle se brister i sina bedrägliga föreställningar, vilka skulle försätta sanningen i osäkerhet; och [likväl] skulle de framträda [som om de hade] stor andlig urskillning. Nu ska jag säga dem [att] när denna sak visades för mig,

People say, "Oh, Ellen White, she doesn't have a position on the Daily."

Man säger: ”Åh, Ellen White, hon har ingen ståndpunkt i fråga om det dagliga.”

> "when I was shown this matter when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the —Daily,' the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God,"—

> ”när denna sak visades mig, då äldste Daniells höjde sin röst såsom en basun för att främja sina uppfattningar om det —Dagliga,’ framlades de efterföljande följderna. Vårt folk höll på att bli förvirrat. Jag såg resultatet, och sedan gavs mig varningar om att om äldste Daniells, utan hänsyn till följderna, på detta sätt skulle bli så påverkad och låta sig förledas att tro att han stod under Guds inspiration,”

This is spiritualism. He has placed his word above God's Word. He is believing that he is being inspired by God.

Detta är spiritualism. Han har satt sitt ord över Guds ord. Han tror att han blir inspirerad av Gud.

> "that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strangecrops of evil would take the place of truth. Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

> ”att om äldste Daniells, utan hänsyn till utgången, på detta sätt skulle bli påverkad och låta sig tro att han stod under Guds inspiration, skulle skepticism sås överallt i våra led, och vi skulle befinna oss där Satan skulle bära fram sina budskap. Fast otro och skepticism skulle sås i människors sinnen, och egendomliga skördar av ondska skulle ta sanningens plats. Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volym 20, 17–22.

The strange crops of evil are growing all over Adventism today.

Ondskans främmande grödor växer i dag överallt inom adventismen.

Ellen White places her endorsement on the Pioneer understanding of the 2520.

Ellen White ger sitt stöd åt pionjärernas förståelse av 2520.

Ellen White places her endorsement on the Pioneer understanding that the Daily in the Book of Daniel represents Paganism.

Ellen White ger sitt stöd åt pionjärernas uppfattning att det dagliga i Daniels bok representerar hedendomen.

Back to Articles