Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-One

Daniels bok – nummer etthundrafyrtioett

Unveiling the Prophetic Significance of the Papacy’s Return and the Eighth President

Avslöjandet av den profetiska betydelsen av påvedömets återkomst och den åttonde presidenten

Author

Jeff Pippenger

Published

March 17, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

We are currently looking very closely at the prophetic characteristics of the history where the papacy returns to the throne of the earth as the eighth head, that is of the seven heads. We are doing so, in order to carefully identify the prophetic characteristics of the history when the eighth president, that is of the seven presidents, fulfills the formation of the image of the papal beast. We have begun our considerations of these truths with Mount Carmel and Herod’s birthday. Both sacred illustrations represent the soon-coming Sunday law in the United States, which is also represented in verse forty-one of Daniel chapter eleven.

Vi betraktar nu mycket noggrant de profetiska kännetecknen i den historiska utveckling där påvedömet återvänder till jordens tron som det åttonde huvudet, det vill säga ett av de sju huvudena. Detta gör vi för att noggrant identifiera de profetiska kännetecknen i den historiska utveckling då den åttonde presidenten, det vill säga en av de sju presidenterna, fullbordar formandet av avbilden av det påvliga vilddjuret. Vi har inlett våra överväganden kring dessa sanningar med Karmels berg och Herodes födelsedag. Båda heliga illustrationerna representerar den snart kommande söndagslagen i Förenta staterna, vilken också framställs i vers fyrtioett i Daniel kapitel elva.

> He shall enter also into the glorious land, and many countries shall be overthrown: but these shall escape out of his hand, even Edom, and Moab, and the chief of the children of Ammon. Daniel 11:41.

> Han skall också rycka in i det härliga landet, och många länder skall omstörtas; men dessa skall undkomma ur hans hand: Edom och Moab och de förnämsta av Ammons barn. Daniel 11:41.

The counterfeit king of the north enters the glorious land in the verse. The glorious land in the history of ancient Israel was the land of Judah, and it was represented as a land flowing with milk and honey, and for this reason, among others, it was glorious. It was glorious because Christ chose its capital city Jerusalem, as the place of His temple, and the city where he chose to place His name.

Den förfalskade kungen i norr träder i versen in i det härliga landet. Det härliga landet i det forntida Israels historia var Juda land, och det framställdes som ett land som flödade av mjölk och honung, och av denna orsak, bland andra, var det härligt. Det var härligt därför att Kristus valde dess huvudstad Jerusalem till platsen för sitt tempel och till den stad där han valde att låta sitt namn bo.

> Since the day that I brought forth my people out of the land of Egypt I chose no city among all the tribes of Israel to build an house in, that my name might be there; neither chose I any man to be a ruler over my people Israel: But I have chosen Jerusalem, that my name might be there; and have chosen David to be over my people Israel. 2 Chronicles 6:5, 6.

> Från den dag då jag förde mitt folk ut ur Egyptens land utvalde jag ingen stad bland Israels alla stammar, för att ett hus skulle byggas där åt mitt namn; inte heller utvalde jag någon man till att vara furste över mitt folk Israel. Men nu har jag utvalt Jerusalem, för att mitt namn skall vara där, och jag har utvalt David till att vara över mitt folk Israel. 2 Krönikeboken 6:5, 6.

The literal land of Judah was the glorious land for literal ancient Israel, and the United States is the spiritual land of Judah, the glorious land for spiritual modern Israel.

Det bokstavliga Juda land var det härliga landet för det bokstavliga forntida Israel, och Förenta staterna är det andliga Juda land, det härliga landet för det andliga moderna Israel.

> “When the land which the Lord provided as an asylum for His people, that they might worship Him according to the dictates of their own consciences, the land over which for long years the shield of Omnipotence has been spread, the land which God has favored by making it the depository of the pure religion of Christ,—when that land shall, through its legislators, abjure the principles of Protestantism, and give countenance to Romish apostasy in tampering with God’s law,—it is then that the final work of the man of sin will be revealed.” Signs of the Times, June 12, 1893.

> ”När det land som Herren har berett till en fristad för sitt folk, så att de må tillbe honom enligt sitt eget samvetes föreskrifter, det land över vilket den Allsmäktiges sköld under långa år har varit utbredd, det land som Gud har gynnat genom att göra det till förvaringsplats för Kristi rena religion — när detta land genom sina lagstiftare skall avsvärja sig protestantismens principer och gynna det romerska avfallet genom att göra ingrepp i Guds lag — då är det som syndens människas slutliga verk skall uppenbaras.” Signs of the Times, 12 juni 1893.

After the counterfeit king of the north conquered the king of the south (the former Soviet Union), in verse forty, in 1989, it then conquers the glorious land (the United States). In verse forty-one the word “countries” is a supplied word, and is not fully accurate, for at the Sunday law, the “many” who are overthrown are a class of people who knew the distinction between the seventh-day Sabbath and the day of the sun, before the Sunday law arrived.

Efter att den förfalskade kungen i norr hade besegrat kungen i söder (det forna Sovjetunionen), i vers fyrtio, år 1989, erövrar den därefter det härliga landet (Förenta staterna). I vers fyrtioett är ordet ”länder” ett tillagt ord och inte helt korrekt, ty vid söndagslagen är de ”många” som störtas en kategori människor som kände till skillnaden mellan sjundedagssabbaten och solens dag innan söndagslagen infördes.

> “The change of the Sabbath is the sign or mark of the authority of the Roman church. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false Sabbath in the place of the true, are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. The mark of the beast is the papal Sabbath, which has been accepted by the world in the place of the day of God’s appointment.

> ”Förändringen av sabbaten är tecknet eller märket på den romerska kyrkans auktoritet. De som, med förståelse för det fjärde budets anspråk, väljer att hålla den falska sabbaten i stället för den sanna, hyllar därigenom den makt genom vars myndighet allena detta har påbjudits. Vilddjurets märke är den påvliga sabbaten, som världen har tagit emot i stället för den dag som Gud har bestämt.

> “But the time to receive the mark of the beast, as designated in prophecy, has not yet come. The testing time has not yet come. There are true Christians in every church, not excepting the Roman Catholic communion. None are condemned until they have had the light and have seen the obligation of the fourth commandment. But when the decree shall go forth enforcing the counterfeit Sabbath, and when the loud cry of the third angel shall warn men against the worship of the beast and his image, the line will be clearly drawn between the false and the true. Then those who still continue in transgression will receive the mark of the beast in their foreheads or in their hands.

> ”Men tiden att ta emot vilddjurets märke, sådan den anges i profetian, har ännu inte kommit. Prövningstiden har ännu inte kommit. Det finns sanna kristna i varje kyrka, den romersk-katolska gemenskapen inte undantagen. Ingen blir dömd förrän han har fått ljuset och har insett den fjärde budets förpliktelse. Men när dekretet utfärdas som påbjuder den förfalskade sabbaten, och när den tredje ängelns höga rop skall varna människorna för tillbedjan av vilddjuret och dess bild, då skall skiljelinjen tydligt dras mellan det falska och det sanna. Då skall de som fortfarande fortsätter i överträdelse ta emot vilddjurets märke på sina pannor eller i sina händer.

> “With rapid steps we are approaching this period. When Protestant churches shall unite with the secular power to sustain a false religion, for opposing which their ancestors endured the fiercest persecution, then will the papal Sabbath be enforced by the combined authority of church and state. There will be a national apostasy, which will end only in national ruin.” Bible Training School, February 2, 1913.

> ”Med snabba steg närmar vi oss denna tid. När de protestantiska kyrkorna förenar sig med den världsliga makten för att upprätthålla en falsk religion, för att motsätta sig vilken deras förfäder utstod den häftigaste förföljelse, då kommer den påvliga sabbaten att påtvingas genom kyrkans och statens förenade auktoritet. Det kommer att ske ett nationellt avfall, som endast kommer att sluta i nationell undergång.” Bible Training School, 2 februari 1913.

The class of “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law, are those who will be held accountable to the light of the Sabbath, which is the light that is given for that time, which is a turning point, and a crisis in the history of both the church and the nations. That class is the church of Laodicean Adventism that has reached their conclusion of wandering in the wilderness of rebellion. It is there that they are spewed out of the mouth of the Lord for eternity. Laodicean Adventism are those who were called unto the light of the third angel, either at the first Kadesh in the history of 1844, unto 1863, or at the second Kadesh in the history of 2001, unto the Sunday law.

Den kategori av ”många” som omkullkastas vid den snart annalkande söndagslagen, är de som kommer att hållas ansvariga inför sabbatens ljus, vilket är det ljus som ges för den tiden, vilken är en vändpunkt och en kris i både församlingens och nationernas historia. Den kategorin är den laodiceiska adventismens församling, som har nått slutet på sin vandring i upprors öken. Det är där de för evigt utspys ur Herrens mun. Den laodiceiska adventismen utgörs av dem som kallades till den tredje ängelns ljus, antingen vid det första Kades i historien från 1844 till 1863, eller vid det andra Kades i historien från 2001 till söndagslagen.

> And he saith unto him, Friend, how camest thou in hither not having a wedding garment? And he was speechless. Then said the king to the servants, Bind him hand and foot, and take him away, and cast him into outer darkness; there shall be weeping and gnashing of teeth. For many are called, but few are chosen. Matthew 22:12–14.

> Och han sade till honom: Vän, hur kom du in här utan bröllopskläder? Och han stod svarslös. Då sade kungen till tjänarna: Bind honom till händer och fötter, för bort honom och kasta honom i det yttersta mörkret; där skall vara gråt och tandagnisslan. Ty många är kallade, men få är utvalda. Matteus 22:12–14.

The voice of the third angel, either in 1844, or 2001, was a call unto the wedding. The “many” that are overthrown at the Sunday law, are the “many” who rejected the wedding garment of Christ’s righteousness, and instead become part of the marriage party of the ten kings unto the whore of Rome. For that marriage, a person can keep their own garments, for all they need to take away their reproach is to be called by the surname of the whore that reigns over the ten kings.

Den tredje ängelns röst, vare sig år 1844 eller 2001, var en kallelse till bröllopet. De ”många” som störtas vid söndagslagen är de ”många” som förkastade bröllopsklädnaden, Kristi rättfärdighet, och i stället blir en del av de tio kungarnas bröllopsskara till Roms sköka. För det äktenskapet kan en människa behålla sina egna kläder, ty allt som behövs för att ta bort deras smälek är att bli kallad vid det efternamn som tillhör skökan som regerar över de tio kungarna.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. Isaiah 4:1.

> Och på den dagen skall sju kvinnor fatta tag i en man och säga: Vi skall äta vårt eget bröd och bära våra egna kläder; låt oss endast få bära ditt namn, så att vår vanära blir borttagen. Jesaja 4:1.

They failed the first dietary test, for they chose to eat their own bread, instead of the bread of heaven. They failed the second test where they were to glorify God by manifesting His character, but they chose instead to wear their own garments. They failed the third litmus test, for they manifested the name (character) of the beast, for they chose to reject the name (character) of Christ. The purpose that Nimrod built a city (state), and a tower (church), in the first mention of Babylon, was that he might make himself a name.

De misslyckades med det första kostprovet, ty de valde att äta sitt eget bröd i stället för himlens bröd. De misslyckades med det andra provet, där de skulle förhärliga Gud genom att uppenbara Hans karaktär, men de valde i stället att bära sina egna kläder. De misslyckades med det tredje lackmusprovet, ty de uppenbarade vilddjurets namn (karaktär), eftersom de valde att förkasta Kristi namn (karaktär). Avsikten med att Nimrod byggde en stad (stat) och ett torn (kyrka) vid det första omnämnandet av Babylon var att han skulle göra sig ett namn.

> And they said, Go to, let us build us a city and a tower, whose top may reach unto heaven; and let us make us a name, lest we be scattered abroad upon the face of the whole earth. Genesis 11:4.

> Och de sade: Kom, låt oss bygga åt oss en stad och ett torn, vars topp räcker ända upp till himlen; och låt oss göra oss ett namn, så att vi inte blir kringspridda över hela jordens yta. 1 Moseboken 11:4.

Name is a symbol of character, and the prophetic character of the eighth beast, that is of the seven, is the twofold nature of the combination of Church (tower) and State (city). In the crisis of the last days men will separate into two classes.

Namnet är en symbol för karaktären, och den profetiska karaktären hos det åttonde vilddjuret, som är av de sju, är den dubbla naturen hos föreningen av kyrka (torn) och stat (stad). I den sista tidens kris kommer människorna att delas i två klasser.

> “There can be only two classes. Each party is distinctly stamped, either with the seal of the living God, or with the mark of the beast or his image. Each son and daughter of Adam chooses either Christ or Barabbas as his general. And all who place themselves on the side of the disloyal are standing under Satan’s black banner, and are charged with rejecting and despitefully using Christ. They are charged with deliberately crucifying the Lord of life and glory.” Review and Herald, January 30, 1900.

> ”Det kan endast finnas två grupper. Varje parti är tydligt märkt, antingen med den levande Gudens sigill eller med vilddjurets eller dess bilds märke. Varje son och dotter av Adam väljer antingen Kristus eller Barabbas till sin ledare. Och alla som ställer sig på de trolösas sida står under Satans svarta baner och anklagas för att förkasta och smäda Kristus. De anklagas för att medvetet korsfästa livets och härlighetens Herre.” Review and Herald, 30 januari 1900.

One class will represent the image of the beast, and the other class will represent the image of Christ. One will be wearing Christ’s wedding garment, and the other class will be wearing “their own apparel.” One class will be eating the heavenly diet, and the other will be eating their “own bread.” The class that eats their own bread, and retains their own apparel, represent the “many” who were called by the voice of the third angel, and they are the “many” who are overthrown at the soon-coming Sunday law. Their attempt to redeem their lost condition when their characters are manifested at the crisis of the Sunday law is the false hope that if they can accept the name of the whore of Rome, that doing so will take away their “reproach.”

Den ena klassen kommer att representera vilddjurets bild, och den andra klassen kommer att representera Kristi avbild. Den ena kommer att bära Kristi bröllopsklädnad, och den andra klassen kommer att bära ”sina egna kläder”. Den ena klassen kommer att äta den himmelska kosten, och den andra kommer att äta sitt ”eget bröd”. Den klass som äter sitt eget bröd och behåller sina egna kläder representerar de ”många” som kallades genom den tredje ängelns röst, och de är de ”många” som störtas vid den snart kommande söndagslagen. Deras försök att återlösa sitt förlorade tillstånd när deras karaktärer uppenbaras i söndagslagens kris är det falska hoppet att om de kan ta emot namnet från Romskökan, så kommer detta att ta bort deras ”smälek”.

At that time, the few who are chosen are lifted up as the ensign of the one hundred and forty-four thousand, and there is then another group in verse forty-one who then “escape” the hand of the counterfeit king of the north. The Hebrew word translated as “escape,” in verse forty-one, means to escape as if by slipperiness, and the definition conveys the idea of holding a bar of soap in the water, and due to the slipperiness of the soap, it slips out of your hand. The primary element of the definition of the word, when it is employed in the Hebrew language is that whatever it is that escapes, is something that had, prior to the escape, been under the control of whatever it escapes from.

Vid den tiden upphöjs de få som är utvalda till banér för de etthundrafyrtiofyra tusen, och därefter finns det i vers fyrtioett ytterligare en grupp som då ”undkommer” den falske kungen i nordens hand. Det hebreiska ord som i vers fyrtioett översätts med ”undkommer” betyder att undkomma såsom genom halhet, och definitionen förmedlar tanken att hålla en tvålbit i vattnet, och på grund av tvålens halhet glider den ur handen. Det primära inslaget i ordets definition, när det används i det hebreiska språket, är att vad det än är som undkommer, är något som före undkommandet hade varit under kontroll av det som det undkommer ifrån.

In verse forty-one, the threefold union of the dragon, the beast and false prophet is accomplished.

I vers fyrtioett fullbordas den trefaldiga föreningen mellan draken, vilddjuret och den falske profeten.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> ”Förenta staternas protestanter kommer att vara de främsta i att sträcka ut sina händer över klyftan för att gripa Spiritualismens hand; de kommer att sträcka sig över avgrunden för att fatta den romerska maktens hand; och under inflytandet av denna trefaldiga förening kommer detta land att följa i Roms fotspår genom att trampa samvetets rättigheter under fötterna.” Den stora striden, 588.

When the United States joins hands with the United Nations, and the papacy at the Sunday law, there is a group of people who have previously been in the hand of the papacy, who then “escape” from the counterfeit king of the north’s hand. Those people were previously held in the grasp of the papal power. Those people are represented at Herod’s birthday party by John the Baptist, who was then in the captivity of the Roman dungeons, awaiting death or deliverance. The class of people who escape the captivity of the papacy at the Sunday law, are represented by three tribes, and thus symbolize the threefold makeup of modern Babylon.

När Förenta staterna sluter hand med Förenta nationerna och påvedömet vid söndagslagen, finns där en grupp människor som dessförinnan har varit i påvedömets hand och som då ”undkommer” den förfalskade nordkonungens hand. Dessa människor hölls tidigare i den påvliga maktens grepp. Dessa människor representeras vid Herodes födelsedagsfest av Johannes Döparen, som då befann sig i de romerska fängelsehålornas fångenskap och inväntade död eller befrielse. Den grupp människor som undkommer påvedömets fångenskap vid söndagslagen representeras av tre stammar och symboliserar därmed den trefaldiga sammansättningen av det moderna Babylon.

At that very time, the second voice of Revelation chapter eighteen, calls those people to flee out of Babylon, that they not partake of her judgments that are then to begin. That second voice, is the voice of Christ, but it represents the voice of the one hundred and forty-four thousand who are then proclaiming the third angels’ message with a loud voice. When those who escape the hand (a symbol of submission), they escape the hand of the counterfeit king of the north, and they then find the hand of the true king of the north.

Just vid den tiden kallar den andra rösten i Uppenbarelsebokens artonde kapitel dessa människor att fly ut ur Babylon, för att de inte skall bli delaktiga i hennes domar, vilka då skall börja. Den andra rösten är Kristi röst, men den representerar rösten hos de etthundrafyrtiofyra tusen, som då förkunnar den tredje ängelns budskap med hög röst. När de som undkommer handen (en symbol för underkastelse), undkommer den falske kungen i nordens hand, finner de sedan den sanne kungen i nordens hand.

At Mount Carmel the prophets of Baal were slain, and as the masculine false deity they represent the State, and the prophets of Ashtaroth represent the Church. Elijah slew the prophets of Baal, thus identifying the end of the sixth kingdom, though the religion of apostate Protestantism as represented by Salome, was still represented. Salome, Apostate Protestantism, as Salome, seduces Herod, and the ten kings agree to enter into a Church and State alliance with the eighth head, that was of the seven heads. Salome is the one who the incestuous Herod lusts after in his heart.

På berget Karmel dödades Baals profeter, och såsom den maskulina falska gudomligheten representerar de staten, medan Ashtarots profeter representerar kyrkan. Elia dödade Baals profeter och identifierade därmed slutet på det sjätte riket, även om den avfallna protestantismens religion, sådan den representeras av Salome, fortfarande var representerad. Salome, den avfallna protestantismen, förför Herodes, och de tio kungarna kommer överens om att ingå en allians mellan kyrka och stat med det åttonde huvudet, som var av de sju huvudena. Salome är den som den incestöse Herodes hyser lust till i sitt hjärta.

> But I say unto you, That whosoever looketh on a woman to lust after her hath committed adultery with her already in his heart. Matthew 5:28.

> Men jag säger er: Var och en som ser på en kvinna med begär till henne har redan begått äktenskapsbrott med henne i sitt hjärta. Matteus 5:28.

Herod’s incestuous lust in his heart, joined their flesh together in his heart, and he therefore became one with Salome.

Herodes incestuösa lusta i sitt hjärta förenade deras kroppar i hans hjärta, och han blev därför ett med Salome.

> Therefore shall a man leave his father and his mother, and shall cleave unto his wife: and they shall be one flesh. Genesis 2:24.

> Därför skall en man lämna sin far och sin mor och hålla sig till sin hustru, och de skall vara ett kött. 1 Moseboken 2:24.

At Herod’s birthday party, Herod and Salome became united, and Herod, who was typified by Ahab, is the head of the ten kings of the northern kingdom. At the soon coming Sunday law, the sixth kingdom of the earth beast ends when the horns that had become one horn representing the combination of the horns of Church and State (the image of the beast), is slain by Elijah. Salome then seduces Herod, becomes one with him, and convinces him to give half his kingdom (the world-wide State) to her mother (the world-wide Church). Salome has then taken control of Ahab and his ten tribes, for the ten kings all agree with each other.

Vid Herodes födelsedagsfest blev Herodes och Salome förenade, och Herodes, som förebildades av Ahab, är huvudet för de tio kungarna i nordriket. Vid den snart kommande söndagslagen upphör jordodjurets sjätte rike, när de horn som hade blivit ett horn, representerande föreningen av Kyrkans och Statens horn (vilddjurets bild), dräps av Elia. Salome förför då Herodes, blir ett med honom och övertalar honom att ge halva sitt rike (den världsomspännande Staten) åt hennes mor (den världsomspännande Kyrkan). Salome har då tagit kontroll över Ahab och hans tio stammar, ty de tio kungarna är alla eniga med varandra.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. Revelation 17:12, 13.

> Och de tio horn som du såg är tio kungar, som ännu inte har fått något rike; men de får makt såsom kungar en kort stund tillsammans med vilddjuret. Dessa är eniga i sin avsikt och ska ge sin makt och styrka åt vilddjuret. Uppenbarelseboken 17:12, 13.

The beast they give their power and strength unto is the beast that the whore rides upon. The beast represents the character of the image, which is the combination of Church and State, with the woman (Church) in control of the relationship, for it is a Latin marriage, where the surname is the name of the wife, and where the woman rules over the man, in rebellion against the true marriage relationship.

Vilddjuret åt vilket de ger sin makt och styrka är det vilddjur som skökan rider på. Vilddjuret representerar bildens karaktär, vilken är föreningen av kyrka och stat, med kvinnan (kyrkan) i kontroll över förhållandet, ty det är ett latinskt äktenskap, där efternamnet är hustruns namn och där kvinnan råder över mannen, i uppror mot den sanna äktenskapliga ordningen.

> Unto the woman he said, I will greatly multiply thy sorrow and thy conception; in sorrow thou shalt bring forth children; and thy desire shall be to thy husband, and he shall rule over thee. Genesis 3:16.

> Till kvinnan sade han: Jag skall storligen föröka din smärta och din havandeskap; med smärta skall du föda barn; och din åtrå skall vara till din man, och han skall råda över dig. 1 Moseboken 3:16.

The ten kings are of one mind, and one heart.

De tio kungarna är av ett och samma sinne och ett och samma hjärta.

> “Revelation 17:13–14 quoted. ‘These have one mind.’ There will be a universal bond of union, one great harmony, a confederacy of Satan’s forces. ‘And shall give their power and strength unto the beast.’ Thus is manifested the same arbitrary, oppressive power against religious liberty, freedom to worship God according to the dictates of conscience, as was manifested by the papacy, when in the past it persecuted those who dared to refuse to conform with the religious rites and ceremonies of Romanism.

> ”Uppenbarelseboken 17:13–14 citerad. ’Dessa har en och samma mening.’ Det kommer att finnas ett universellt enhetsband, en stor samklang, en konfederation av Satans krafter. ’Och skall giva sin makt och styrka åt vilddjuret.’ Därigenom uppenbaras samma godtyckliga, förtryckande makt mot religionsfriheten, friheten att tillbe Gud enligt samvetets föreskrifter, som påvedömet gav uttryck åt, när det förr i tiden förföljde dem som vågade vägra att rätta sig efter romersk-katolicismens religiösa riter och ceremonier.

> “In the warfare to be waged in the last days there will be united, in opposition to God’s people, all the corrupt powers that have apostatized from allegiance to the law of Jehovah. In this warfare the Sabbath of the fourth commandment will be the great point at issue; for in the Sabbath commandment the great Law-giver identifies Himself as the Creator of the heavens and the earth.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

> "I den strid som skall utkämpas i de sista dagarna kommer alla de fördärvade makter som har avfallit från trohet mot Jehovas lag att förena sig i opposition mot Guds folk. I denna strid kommer sabbaten i det fjärde budet att vara den stora tvistefrågan; ty i sabbatsbudet identifierar den store Lagstiftaren sig själv som himlens och jordens Skapare." The Seventh-day Adventist Bible Commentary, 983.

The ten kings, whose leader is Ahab, or Herod, have been seduced by Salome, the daughter of Herodias. The United Nations, who at the Sunday law is seduced by Salome, the false religion of apostate Protestantism, and who was formerly the sixth kingdom of Bible prophecy, takes control of the kingdom of ten kings, who all agree to give half their kingdom unto the religion of Catholicism. They make this unanimous decision, for all the kings were seduced by Salome’s seductive dance. They agree to place their united strength into the work of killing those represented by John the Baptist.

De tio kungarna, vilkas ledare är Ahab eller Herodes, har blivit förförda av Salome, Herodias dotter. Förenta nationerna, som vid söndagslagen förförs av Salome, den falska religionen i den avfälliga protestantismen, och som tidigare var det sjätte riket i Bibelns profetia, tar kontroll över de tio kungarnas rike, vilka alla är ense om att ge halva sitt rike åt den katolska religionen. De fattar detta enhälliga beslut, ty alla kungarna blev förförda av Salomes förföriska dans. De enas om att sätta sin förenade styrka in i arbetet att döda dem som representeras av Johannes Döparen.

The beast (the United Nations) is governed by a premier king (the daughter of Jezebel). Jezebel had directed her daughter to initiate the adulterous and incestuous relationship with Herod and the other kings, for she is the mother of harlots. She is the pimp of her own daughter. Herod, Ahab and the United Nations were seduced by the false prophet, who is the United States. The United States, ceases to be the sixth kingdom when the prophets of Baal were slain, and the prophets of Ashtaroth (Salome) immediately become the governing power of the seventh kingdom, as it duplicates in the world, what it just accomplished in the United States.

Vilddjuret (Förenta nationerna) styrs av en främsta kung (Jezebels dotter). Jezebel hade instruerat sin dotter att inleda den äktenskapsbrytande och incestuösa relationen med Herodes och de andra kungarna, ty hon är skökornas moder. Hon är sin egen dotters hallick. Herodes, Ahab och Förenta nationerna blev förförda av den falske profeten, som är Förenta staterna. Förenta staterna upphör att vara det sjätte riket när Baals profeter blev dräpta, och Astarotens profeter (Salome) blir omedelbart den styrande makten i det sjunde riket, då det i världen återupprepar vad det just åstadkommit i Förenta staterna.

The beast is the kings who are in a relationship with the whore’s daughter, and the whore is the woman that rules over the beast. Jesus illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing. Just as Revelation chapter seventeen’s illustration of eight kingdoms unsealed the eight kingdoms of Daniel chapter two, the beast and the woman that rides upon the beast unseals another prophetic truth, that is based upon the first representing the last.

Vilddjuret är de kungar som står i förbindelse med skökans dotter, och skökan är den kvinna som härskar över vilddjuret. Jesus åskådliggör slutet på en sak genom början på en sak. Liksom Uppenbarelsebokens sjuttonde kapitel, med sin framställning av åtta riken, öppnade de åtta rikena i Daniels andra kapitel, så öppnar vilddjuret och kvinnan som rider på vilddjuret en annan profetisk sanning, vilken grundar sig på att det första representerar det sista.

Revelation chapter seventeen is the last reference to the kingdoms of Bible prophecy, and therefore demands that Daniel chapter two, which is the first reference to the kingdoms of Bible prophecy, of prophetic necessity must also represent eight kingdoms, of which the eighth kingdom was of the seven. So too, the judgment of the woman and the beast she rides upon in chapter seventeen, must be represented in the first judgment of the whore in 1798.

Uppenbarelseboken kapitel sjutton är den sista hänvisningen till bibelprofetians riken och kräver därför att även Daniel kapitel två, som är den första hänvisningen till bibelprofetians riken, av profetisk nödvändighet också måste framställa åtta riken, av vilka det åttonde riket var av de sju. Likaså måste domen över kvinnan och vilddjuret som hon rider på i kapitel sjutton vara framställd i den första domen över skökan år 1798.

The angel informed John at the opening of chapter seventeen, that he was going to show the judgment of the great whore and of the beast she rides upon. The first time the whore was judged has been correctly understood as 1798 when the papacy received its deadly wound, and the time of the end arrived. Yet when a “time of the end” is represented in prophetic history there are always two waymarks symbolized by people. The birth of Aaron and his brother Moses was the time of the end in that history. Those two waymarks typified the birth of John the Baptist, and sixth months later his cousin Jesus, thus marking the time of the end for that history. At the end of the seventy-year captivity, which typifies the time of the end in 1798, Darius and his nephew Cyrus are the two waymarks of the time of the end. Together, they typify Reagan and Bush the first, in the time of the end of 1989.

Ängeln upplyste Johannes i inledningen av kapitel sjutton om att han skulle visa domen över den stora skökan och över vilddjuret som hon rider på. Första gången skökan dömdes har med rätta förståtts som år 1798, då påvedömet erhöll sitt dödliga sår och ändens tid inträdde. Men när en ”ändens tid” framställs i den profetiska historien finns det alltid två hållpunkter som symboliseras av personer. Arons och hans bror Moses födelse var ändens tid i den historien. Dessa två hållpunkter förebildade Johannes Döparens födelse och, sex månader senare, hans kusin Jesus, och markerade därmed ändens tid för den historien. Vid slutet av den sjuttioåriga fångenskapen, som förebildar ändens tid år 1798, är Darius och hans systerson Kyros de två hållpunkterna för ändens tid. Tillsammans förebildar de Reagan och den förste Bush vid ändens tid år 1989.

1798, which was the time of the end when the book of Daniel was unsealed in Millerite history, identified the prophetic death of the political element of the beast of Catholicism. Napoleon’s general Berthier walked right into the Vatican, arrested the pope and ended the political authority of the beast of Catholicism. A year later, in 1799, the woman who had ridden that beast through the centuries, represented by the pope, died in captivity. The judgment of the whore, includes the judgment upon the beast she employed to govern the nations. Revelation chapter seventeen identifies both the judgment of the beast, and also the whore who rules over and rides upon the beast.

1798, som var ändens tid då Daniels bok öppnades i milleriternas historia, utpekade den profetiska döden för det politiska elementet hos katolicismens vilddjur. Napoleons general Berthier gick rakt in i Vatikanen, arresterade påven och gjorde slut på den politiska myndigheten hos katolicismens vilddjur. Ett år senare, 1799, dog kvinnan som genom århundradena hade ridit på detta vilddjur, representerad av påven, i fångenskap. Skökans dom innefattar domen över det vilddjur som hon använde för att härska över nationerna. Uppenbarelseboken kapitel sjutton identifierar både domen över vilddjuret och även skökan som härskar över och rider på vilddjuret.

> “The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses.” Testimonies, volume 7, 182.

> ”Världen är fylld av storm och krig och splittring. Ändå skall folken under ett huvud — den påvliga makten — förena sig för att stå emot Gud i hans vittnens person.” Testimonies, band 7, s. 182.

The eighth head, that is of the seven, is the papal power that reigns over the beast that is made up of ten kings who are governed by the daughter of the whore who rides upon the beast. The elements of the eighth kingdom, that is of the seven must be seen in the eighth and last president, who is of the seven presidents, when the image of the beast is formed within the United States. The combination of the apostate horns of Republicanism and Protestantism must have a “head” that rules over the image of the beast, and that ruler will be a dictator extraordinaire.

Det åttonde huvudet, som är ett av de sju, är den påvliga makten som regerar över vilddjuret, vilket består av tio kungar som styrs av skökans dotter, hon som rider på vilddjuret. Beståndsdelarna i det åttonde riket, som är ett av de sju, måste ses i den åttonde och siste presidenten, som är en av de sju presidenterna, när vilddjurets bild formas inom Förenta staterna. Kombinationen av de avfälliga hornen, republikanismen och protestantismen, måste ha ett ”huvud” som härskar över vilddjurets bild, och denne härskare kommer att vara en diktator av extraordinärt slag.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee: The tabernacles of Edom, and the Ishmaelites; of Moab, and the Hagarenes; Gebal, and Ammon, and Amalek; the Philistines with the inhabitants of Tyre; Assur also is joined with them: they have holpen the children of Lot. Selah. Psalms 83:1–8.

> En sång eller psalm av Asaf. Tig inte, o Gud; var inte tyst, och var inte stilla, o Gud. Ty se, dina fiender larmar, och de som hatar dig har upplyft sitt huvud. De har smitt listiga råd mot ditt folk och rådslagit mot dina fördolda. De har sagt: Kom, låt oss utrota dem, så att de inte mer är ett folk, så att Israels namn inte mer blir ihågkommet. Ty de har rådslagit med ett hjärta tillsammans; mot dig har de slutit förbund: Edoms tält och ismaeliterna, Moab och hagariterna, Gebal och Ammon och Amalek, filistéerna med Tyrus invånare; också Assur har slutit sig till dem; de har blivit en arm åt Lots barn. Sela. Psaltaren 83:1–8.

Back to Articles