Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Five

Daniels bok – nummer åttiofem

Unveiling the Prophetic Journey: The Divine Connection of Historical Milestones

Avslöjandet av den profetiska vandringen: den gudomliga förbindelsen mellan historiska milstolpar

Author

Jeff Pippenger

Published

February 18, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

One hundred and twenty-six years after the rebellion of 1863, in 1989 the last six verses of Daniel eleven were unsealed. The knowledge that was first unsealed that year was the recognition of the reform lines of sacred history, and the revelation that they all paralleled one another. Then in 1992, the light of the last six verses began to unfold. The first public presentations of these truths was in 1994, and the subject was the reform lines. In 1996, a magazine was published titled The Time of the End¸ which identified the last six verses of Daniel eleven.

Etthundratjugosex år efter upproret 1863 avseglades år 1989 de sista sex verserna i Daniel elva. Den kunskap som först avseglades detta år var insikten om den heliga historiens reformlinjer och uppenbarelsen att de alla löpte parallellt med varandra. Sedan, år 1992, började ljuset över de sista sex verserna att utvecklas. De första offentliga framställningarna av dessa sanningar ägde rum år 1994, och ämnet var reformlinjerna. År 1996 utgavs en tidskrift med titeln The Time of the End¸ vilken identifierade de sista sex verserna i Daniel elva.

1996 was the year that the message was formalized, which is a waymark that parallels the formalization of William Miller’s message in 1831. Miller’s message was the announcement of the opening of the judgment, and the last six verses of Daniel eleven was the announcement of the close of judgment. The subject of Miller’s message was prophetic time as revealed in the Bible. The subject of the last six verses of Daniel eleven was modern Rome (the counterfeit king of the north). The methodology revealed to Miller was his 14 Rules of Prophetic Interpretation. The methodology revealed in 1989, was the “line upon line” of the reform movements.

År 1996 var det år då budskapet formaliserades, vilket är ett vägmärke som motsvarar formaliseringen av William Millers budskap år 1831. Millers budskap var tillkännagivandet av domens öppnande, och de sista sex verserna i Daniel elva var tillkännagivandet av domens avslutning. Ämnet för Millers budskap var profetisk tid såsom den uppenbaras i Bibeln. Ämnet för de sista sex verserna i Daniel elva var det moderna Rom (den förfalskade kungen i norr). Den metodik som uppenbarades för Miller var hans 14 regler för profetisk tolkning. Den metodik som uppenbarades år 1989 var reformrörelsernas ”rad på rad”.

Miller’s work included the establishment of the Word of God as authoritative, in contrast with the papal traditions and customs that had been in force in the world for twelve-hundred and sixty years. For this reason, Miller’s message was first published in 1831 (thus formalizing Miller’s message), exactly two hundred and twenty years after the production of the King James Bible. The work of Future for America was the identification of the role of the United States in healing the deadly wound of the papacy at the soon-coming Sunday law. For this reason, The Time of the End magazine was published in 1996 (thus formalizing the message), exactly two hundred and twenty years after the beginning of the United States in 1776.

Millers verk innefattade upprättandet av Guds ord såsom auktoritativt, i motsats till de påvliga traditioner och sedvänjor som hade varit i kraft i världen under ett tusen två hundra sextio år. Av denna anledning publicerades Millers budskap först år 1831 (och formaliserade därmed Millers budskap), exakt två hundra tjugo år efter tillkomsten av King James Bible. Future for Americas verk var identifieringen av Förenta staternas roll i läkandet av påvedömets dödliga sår vid den snart annalkande söndagslagen. Av denna anledning publicerades tidskriften The Time of the End år 1996 (och formaliserade därmed budskapet), exakt två hundra tjugo år efter Förenta staternas begynnelse år 1776.

The recognition of the two hundred and twenty years that tied the theme of each reform movement together with a historical point of reference was not recognized until well after September 11, 2001, for it was not until the third woe arrived at that date that the Lord led his people back to the old paths of Jeremiah chapter six, verse sixteen and seventeen. It was there that the light of the “seven times,” was rediscovered, and as that light developed it became apparent that two hundred and twenty is the number that connects Daniel eight, verses thirteen and fourteen together. In verse thirteen the “chazon” vision of prophetic history is identified, and in verse fourteen the “mareh” vision of “the appearance” is identified. The connection between those two verses is what Gabriel came to teach to Daniel, and Daniel represents the people of God in the last days that come to understand the connection between those two visions.

Insikten om de tvåhundratjugo åren, som knöt temat för varje reformrörelse samman med en historisk referenspunkt, uppmärksammades inte förrän långt efter den 11 september 2001; ty först när det tredje veet inträffade på detta datum ledde Herren sitt folk tillbaka till de gamla stigarna i Jeremia kapitel sex, vers sexton och sjutton. Det var där som ljuset om ”sju tider” återupptäcktes, och när detta ljus utvecklades blev det uppenbart att tvåhundratjugo är det tal som sammanbinder Daniel åtta, vers tretton och fjorton. I vers tretton identifieras ”chazon”-synen av den profetiska historien, och i vers fjorton identifieras ”mareh”-synen av ”uppenbarelsen”. Förbindelsen mellan dessa båda verser är det som Gabriel kom för att undervisa Daniel om, och Daniel representerar Guds folk i de sista dagarna, som kommer att förstå sambandet mellan dessa båda syner.

Verse thirteen’s vision represents the “seven times” (twenty-five hundred and twenty years), and verse fourteen’s vision represents the twenty-three hundred days (years). The “seven times” against the southern kingdom of Judah, which represents Judah, Jerusalem and the sanctuary, began in 677 BC, and the twenty-three hundred years identifying the restoration of Jerusalem and the sanctuary began in 457 BC.

Synen i vers tretton representerar de ”sju tiderna” (tvåtusen femhundratjugo år), och synen i vers fjorton representerar de tvåtusen trehundra dagarna (åren). De ”sju tiderna” mot det sydliga riket Juda, vilket representerar Juda, Jerusalem och helgedomen, började år 677 f.Kr., och de tvåtusen trehundra åren, som anger återställelsen av Jerusalem och helgedomen, började år 457 f.Kr.

Two hundred and twenty years ties these two visions together, and the number two hundred and twenty was recognized to be a symbol of the connection between the trampling down of the host and sanctuary, by the desolating powers of paganism and papalism, that is represented as a scattering and God’s indignation. The two hundred and twenty years tied the vision of the satanic work of trampling down the sanctuary together with the vision of the godly work of restoring the same temple. The two hundred and twenty years therefore is a symbol that represents a sacred connection.

Tvåhundratjugo år knyter dessa två syner samman, och talet tvåhundratjugo uppfattades vara en symbol för sambandet mellan nedtrampandet av hären och helgedomen genom hedendomens och påvedömets förödande makter, vilket framställs som en förskingring och Guds förtörnelse. De tvåhundratjugo åren knöt synen av det sataniska verket att trampa ned helgedomen samman med synen av det gudomliga verket att återupprätta samma tempel. De tvåhundratjugo åren är därför en symbol som representerar en helig förbindelse.

Just as the Millerite movement ended at the rebellion of 1863, and then one hundred and twenty six years later the movement of the third angel arrived, thus emphasizing that the two movements were connected by the symbolism of the “seven times” (one hundred and twenty-six), the two hundred and twenty years connected Miller’s establishment of the Bible message in 1831, with the production of the King James Bible in 1611, so too the same period of time connected Future for America with the beginning of America, as it identified the end of America.

Liksom milleritrörelsen slutade med upproret år 1863, och sedan etthundratjugosex år senare den tredje ängelns rörelse framträdde, och därigenom betonade att de båda rörelserna var sammanbundna genom symboliken i de ”sju tiderna” (etthundratjugosex), så förband de tvåhundratjugo åren Millers upprättande av bibelbudskapet år 1831 med utgivningen av King James-bibeln år 1611; på samma sätt förband samma tidsperiod Future for America med Amerikas begynnelse, samtidigt som den utpekade Amerikas slut.

On October 22, 1844, the Messenger of the Covenant suddenly came to the temple He had raised up in forty-six years from 1798, the end of the first indignation, until 1844, the end of the last indignation. His entrance into the temple had been preceded by the outpouring of the Holy Spirit in the movement of the Midnight Cry, which had been prefigured by the triumphal entry of Christ into Jerusalem. Those two witnesses establish that when the Midnight Cry movement is repeated in the last days, Christ will have raised up the temple of the one hundred and forty-four thousand. The two movements where the Midnight Cry of the parable of the ten virgins is fulfilled are parallel to each other.

Den 22 oktober 1844 kom Förbundets Sändebud plötsligt till det tempel som Han hade rest upp under fyrtiosex år, från 1798, slutet på den första vreden, till 1844, slutet på den sista vreden. Hans inträde i templet hade föregåtts av den Helige Andes utgjutelse i Midnattsropets rörelse, vilken hade förebildats genom Kristi triumfartade intåg i Jerusalem. Dessa två vittnen fastslår att när Midnattsropets rörelse upprepas i de sista dagarna, kommer Kristus att ha rest upp de etthundrafyrtiofyratusens tempel. De två rörelser i vilka Midnattsropet i liknelsen om de tio jungfrurna uppfylls är parallella med varandra.

> “I am often referred to the parable of the ten virgins, five of whom were wise, and five foolish. This parable has been and will be fulfilled to the very letter, for it has a special application to this time, and, like the third angel’s message, has been fulfilled and will continue to be present truth till the close of time.” Review and Herald, August 19, 1890.

> ”Jag hänvisas ofta till liknelsen om de tio jungfrurna, av vilka fem var kloka och fem oförståndiga. Denna liknelse har uppfyllts och kommer att uppfyllas i minsta detalj, ty den har en särskild tillämpning på denna tid och har, liksom den tredje ängelns budskap, uppfyllts och kommer att fortsätta att vara sanningen för denna tid intill tidens slut.” Review and Herald, 19 augusti 1890.

The history of the Millerites (the movement of the first angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1798. The power increased when the angel of Revelation ten descended on August 11, 1840. Then the first disappointment of April 19, 1844 arrived, and ultimately led to the outpouring of the Holy Spirit at the Exeter camp meeting beginning on August 12, 1844 and continued to spread like a tidal wave over the land until October 22, 1844.

Milleriternas historia (den första ängelns rörelse) utgör en tilltagande uppenbarelse av Guds kraft, som började när Daniels bok öppnades i 1798. Kraften ökade när ängeln i Uppenbarelseboken tio steg ner den 11 augusti 1840. Därefter kom den första besvikelsen den 19 april 1844, vilken slutligen ledde till den Helige Andes utgjutelse vid lägermötet i Exeter med början den 12 augusti 1844 och fortsatte att breda ut sig som en flodvåg över landet fram till den 22 oktober 1844.

The history of Future for America (the movement of the third angel), represents an escalating manifestation of the power of God that began when the book of Daniel was unsealed in 1989. The power increased when the angel of Revelation eighteen descended on September 11, 2001. Then the first disappointment of July 18, 2020 arrived, which will ultimately lead to the outpouring of the Holy Spirit which will continue to spread like wildfire over the earth until Michael stands up and human probation closes.

Future for Americas historia (den tredje ängelns rörelse) utgör en tilltagande manifestation av Guds kraft, som började när Daniels bok upplåstes år 1989. Kraften tilltog när ängeln i Uppenbarelseboken arton steg ner den 11 september 2001. Därefter inträffade den första besvikelsen den 18 juli 2020, vilken slutligen kommer att leda till den Helige Andes utgjutelse, som kommer att fortsätta att breda ut sig som en löpeld över jorden till dess att Mikael träder fram och nådatiden för människorna upphör.

On October 22, 1844, several prophecies were fulfilled, thus identifying that at the soon-coming Sunday law, several prophecies will again be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identified the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

Den 22 oktober 1844 uppfylldes flera profetior och visar därmed att vid den snart annalkande söndagslagen kommer flera profetior åter att uppfyllas. En av dessa profetior är synens dröjsmål, såsom det framställs i Habackuks andra kapitel. Habackuks andra kapitel identifierade erfarenheten hos både den första och den tredje ängelns rörelse. Båda rörelserna ställs inför en debatt om den rätta bibliska metodologin, vilken genomförs mellan rörelsens representanter och det tidigare utvalda folket, som under debattens gång blir förbigånget.

The message that was to be defended by the watchmen of the first angel’s history was the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there would be a disappointment that marked a separation from the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful.

Det budskap som skulle försvaras av väktarna i den förste ängelns historia var identifieringen av sanningarna (Millers juveler), vilka slutligen framställdes på de två heliga kartorna från 1843 och 1850. I debattens förlopp skulle en besvikelse inträffa som markerade en åtskillnad från de två antagonistiska klasserna och en kallelse till djupare helgelse för de trogna.

Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which included the debate between the two classes that fell silent on October 22, 1844, ended right where Habakkuk chapter two ended.

Därefter identifierar Habackuk åtskillnaden mellan de två klasser som var inbegripna i prövningsprocessen av de grundläggande sanningarna. Denna prövningsprocess, som inbegrep debatten mellan de två klasserna och som tystnade den 22 oktober 1844, slutade precis där Habackuks andra kapitel slutade.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Men Herren är i sitt heliga tempel: må hela jorden tiga inför honom. Habackuk 2:20.

The Lord suddenly entered His Millerite temple, and all the earth was then to keep silence, for the antitypical Day of Atonement had arrived and the judgment of the dead had begun. The prophetic history of Habakkuk chapter two ended on October 22, 1844, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing. The beginning of the two visions of twenty-five hundred and twenty years of trampling down the sanctuary and host, and the vision of the restoration of the sanctuary and host, began together, but separated by two hundred and twenty years, and when they ended, they were identified as ended, in Habakkuk chapter TWO verse TWENTY.

Herren trädde plötsligt in i sitt milleritiska tempel, och hela jorden skulle då tiga, ty den antitypiska försoningsdagen hade anlänt och domen över de döda hade börjat. Den profetiska historien i Habackuks andra kapitel slutade den 22 oktober 1844, och Jesus identifierar alltid slutet på en sak med början på en sak. Början på de två synerna om tvåtusen femhundra tjugo år av nedtrampandet av helgedomen och härskaran, och synen om återställelsen av helgedomen och härskaran, började samtidigt, men åtskilda av tvåhundra tjugo år, och när de slutade, identifierades de som avslutade, i Habackuks andra kapitel vers TJUGO.

At the soon-coming Sunday law, several prophecies will be fulfilled. One of those prophecies is the tarrying of the vision as represented in Habakkuk chapter two. Habakkuk chapter two identifies the experience of both the movement of the first and third angels. Both movements are confronted with a debate over correct biblical methodology that is accomplished between those representatives of the movement and the former chosen people who are being passed by during the process of the debate.

Vid den snart kommande söndagslagen kommer flera profetior att uppfyllas. En av dessa profetior är synens dröjsmål, såsom det framställs i Habackuk kapitel två. Habackuk kapitel två beskriver erfarenheten hos både den första och den tredje ängelns rörelse. Båda rörelserna ställs inför en strid om den rätta bibliska metodologin, vilken utkämpas mellan rörelsens representanter och det tidigare utvalda folket, som under själva stridens gång blir förbigånget.

The message that is to be defended by the watchmen of the third angel’s history is the identification of the truths (Miller’s jewels), that ultimately were represented upon the two sacred charts of 1843 and 1850. In the process of the debate there was a disappointment that marked a separation between the two antagonistic classes, and a call for deeper consecration to the faithful. Then Habakkuk identifies the distinction between the two classes involved in the testing process of the foundational truths. That testing process, which was represented by the debate between the two classes, will fully end at the soon-coming Sunday law, right where Habakkuk chapter two ended.

Det budskap som skall försvaras av väktarna i den tredje ängelns historia är identifieringen av de sanningar (Millers juveler) som slutligen framställdes på de två heliga kartorna från 1843 och 1850. I debattens förlopp inträffade en besvikelse som markerade en åtskillnad mellan de två antagonistiska klasserna, och en kallelse till djupare helgelse för de trogna. Därefter identifierar Habackuk åtskillnaden mellan de två klasser som är inbegripna i prövningsprocessen av de grundläggande sanningarna. Denna prövningsprocess, som framställdes genom debatten mellan de två klasserna, kommer fullt ut att avslutas vid den snart kommande söndagslagen, just där Habackuks andra kapitel slutade.

> But the Lord is in his holy temple: let all the earth keep silence before him. Habakkuk 2:20.

> Men Herren är i sitt heliga tempel; må hela jorden tiga inför honom. Habackuk 2:20.

The Lord will suddenly enter the temple of the one hundred and forty-four thousand, and all the earth will then keep silence, for the antitypical Day of Atonement will reach the judgment of the living. The prophetic history of Habakkuk chapter two ends at the soon coming Sunday law, and Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing.

Herren skall plötsligt träda in i de etthundrafyrtiofyratusens tempel, och då skall hela jorden tiga, ty den antitypiska försoningsdagen skall nå fram till domen över de levande. Den profetiska historien i Habackuks andra kapitel slutar vid den snart kommande söndagslagen, och Jesus identifierar alltid slutet på en sak med början på en sak.

The judgment of the living began on September 11, 2001, but the judgment is a process. That process begins with the house of God, and then reaches a point where judgment comes upon those outside of the house of God. When the great buildings of New York City were brought down the judgment represented by the sealing angel going through Jerusalem and placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done in the church, and also the abominations done in the land began. At the soon coming Sunday law Christ will have finished the work of erecting the temple of the one hundred and forty-four thousand, and the destroying angels will bring judgment upon Jerusalem.

Domen över de levande började den 11 september 2001, men domen är en process. Den processen börjar med Guds hus och når sedan en punkt då domen kommer över dem som står utanför Guds hus. När de stora byggnaderna i New York City störtades, började den dom som framställs genom den förseglingsängel som går genom Jerusalem och sätter ett märke på dem som suckar och ropar över de styggelser som begås i församlingen, och även över de styggelser som begås i landet. Vid den snart kommande söndagslagen kommer Kristus att ha fullbordat verket med att uppföra templet för de etthundrafyrtiofyra tusen, och de förstörande änglarna kommer att låta domen komma över Jerusalem.

The one hundred and forty-four thousand are then lifted up as an ensign, and the judgment of the living commences for the other flock, represented by Edom, Moab and the chief of the children of Ammon in Daniel chapter eleven, verse forty-one.

De etthundrafyrtiofyratusen blir därefter upphöjda såsom ett baner, och domen över de levande börjar för den andra hjorden, som i Daniel kapitel elva, vers fyrtioett, representeras av Edom, Moab och de förnämsta av Ammons barn.

Whether considering the Millerite movement of the first angel or the mighty movement of the third angel, the complete history of the reformatory movement represents an escalating revelation of truth, which culminates with the outpouring of the Holy Spirit. The outpouring of the Holy Spirit is the focus of the prophecies of the last days. This is why the foolish virgins have no oil and the wise do. The oil is the rain.

Vare sig man betraktar den första ängelns milleritiska rörelse eller den tredje ängelns mäktiga rörelse, representerar reformrörelsens fullständiga historia en stegrad uppenbarelse av sanningen, som kulminerar i den Helige Andes utgjutelse. Den Helige Andes utgjutelse är fokus i de sista dagarnas profetior. Därför har de oförståndiga jungfrurna ingen olja, medan de visa har det. Oljan är regnet.

> They say, If a man put away his wife, and she go from him, and become another man’s, shall he return unto her again? shall not that land be greatly polluted? but thou hast played the harlot with many lovers; yet return again to me, saith the Lord. Lift up thine eyes unto the high places, and see where thou hast not been lien with. In the ways hast thou sat for them, as the Arabian in the wilderness; and thou hast polluted the land with thy whoredoms and with thy wickedness. Therefore the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed. Wilt thou not from this time cry unto me, My father, thou art the guide of my youth? Jeremiah 3:1–4.

> De säger: Om en man skiljer sig från sin hustru, och hon går ifrån honom och blir en annan mans, skulle han då återvända till henne igen? Skulle inte det landet bli svårt orenat? Men du har bedrivit otukt med många älskare; ändå, vänd åter till mig, säger Herren. Lyft dina ögon till höjderna och se var du inte har legat med någon. Vid vägarna har du suttit och väntat på dem, såsom arabiern i öknen; och du har orenat landet med din otukt och med din ondska. Därför har regnskurarna hållits tillbaka, och något vårregn har inte kommit; och du hade en skökas panna, du vägrade att blygas. Skall du inte hädanefter ropa till mig: Min fader, du är min ungdoms ledare? Jeremia 3:1–4.

In the passage (and all the prophets speak of the last days), God identifies that His people have played the harlot, to the point that they have a whore’s forehead. The whore of the last days is the papal power, and the forehead represents a purposeful decision. God’s people of the last days are wicked, but God is offering a final call, though they have reached a point where they have come to the same decision as the whore. They have developed a character represented by the fourth generation, where they are prepared to worship the sun as represented in the fourth generation of Ezekiel chapter eight.

I avsnittet (och alla profeterna talar om de sista dagarna) påvisar Gud att hans folk har bedrivit otukt, till den grad att de har en skökas panna. Skökan i de sista dagarna är påvemakten, och pannan representerar ett avsiktligt beslut. Guds folk i de sista dagarna är ogudaktigt, men Gud frambär ett sista rop, fastän de har nått en punkt där de har kommit till samma beslut som skökan. De har utvecklat en karaktär som representeras av det fjärde släktledet, där de är beredda att tillbe solen, såsom detta framställs i det fjärde släktledet i Hesekiel kapitel åtta.

> “The time has come for the true light to shine amid moral darkness. The third angel’s message has been sent forth to the world, warning men against receiving the mark of the beast or of his image in their foreheads or in their hands. To receive this mark means to come to the same decision as the beast has done, and to advocate the same ideas, in direct opposition to the word of God. Of all who receive this mark, God says, ‘The same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb.’” Review and Herald, July 13, 1897.

> ”Tiden har kommit för det sanna ljuset att lysa mitt i det moraliska mörkret. Den tredje ängelns budskap har sänts ut till världen för att varna människorna för att ta emot vilddjurets eller dess bilds märke på sina pannor eller på sina händer. Att ta emot detta märke innebär att fatta samma beslut som vilddjuret har fattat och att förespråka samma idéer, i direkt motsättning till Guds ord. Om alla som tar emot detta märke säger Gud: ’Han skall själv få dricka av Guds vredes vin, som är utskänkt oblandat i hans vredes bägare, och han skall plågas med eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet.’” Review and Herald, 13 juli 1897.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days as already possessing the whore’s forehead. They are on the verge of receiving the mark of the beast for they are “wicked.” In the passage just cited Sister White continues:

Jeremia identifierar Guds folk i de sista dagarna såsom redan bärande skökans panna. De står på gränsen till att ta emot vilddjurets märke, ty de är ”ogudaktiga”. I det nyss anförda avsnittet fortsätter syster White:

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false Sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘My holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.

> ”Om sanningens ljus har framställts för dig, så att det uppenbarar det fjärde budets sabbat och visar att det inte finns någon grund i Guds ord för söndagsfirande, och du ändå håller fast vid den falska sabbaten och vägrar att hålla helig den sabbat som Gud kallar ’Min heliga dag’, tar du emot vilddjurets märke. När sker detta?—När du lyder det påbud som befaller dig att upphöra med arbete på söndagen och tillbe Gud, medan du vet att det inte finns ett enda ord i Bibeln som visar att söndagen är något annat än en vanlig arbetsdag, samtycker du till att ta emot vilddjurets märke och vägrar att ta emot Guds sigill. Om vi tar emot detta märke på våra pannor eller i våra händer, måste de domar som har uttalats över de olydiga drabba oss. Men den levande Gudens sigill sätts på dem som samvetsgrant håller Herrens sabbat.

> “‘And God saw that the wickedness of man was great in the earth, and that every imagination of the thoughts of his heart was only evil continually…. The earth also was corrupt before God, and the earth was filled with violence…. And God said unto Noah, The end of all flesh is come before me; for the earth is filled with violence through them; and, behold, I will destroy them with the earth.’ They were to be cut off because they had polluted the earth which God created to be enjoyed by a righteous people.

> ”Och Gud såg att människornas ondska var stor på jorden och att allt vad deras hjärtan tänkte och utspann var beständigt och allenast ont. … Men jorden var fördärvad inför Gud, och jorden var uppfylld av våld. … Då sade Gud till Noa: Allt kötts ände har kommit inför mig, ty jorden är uppfylld av våld genom dem; och se, jag skall förgöra dem jämte jorden.” De skulle utrotas därför att de hade orenat den jord som Gud hade skapat för att åtnjutas av ett rättfärdigt folk.

> “‘As it was in the days of Noah,’ declared Christ, ‘so shall it be also in the days of the Son of Man.’ And is it not so? Anyone who will look into the daily papers may see a long list of crimes—drunkenness, theft, robbery, embezzlement, murder. Sometimes whole families are murdered, that man’s desires to possess money or goods that do not belong to him may be gratified. The world is indeed becoming as it was in the days of Noah, because men openly disregard God’s commands.” Review and Herald, July 13, 1897.

> ”’Såsom det var på Noas dagar’, förklarade Kristus, ’så skall det också vara på Människosonens dagar.’ Och är det inte så? Var och en som granskar dagstidningarna kan se en lång lista av brott — dryckenskap, stöld, rån, förskingring, mord. Ibland mördas hela familjer, för att en människas begär att lägga beslag på pengar eller ägodelar som inte tillhör honom skall bli tillfredsställt. Världen blir sannerligen sådan som den var på Noas dagar, därför att människor öppet åsidosätter Guds bud.” Review and Herald, 13 juli 1897.

Jeremiah is identifying God’s people of the last days that are about to bow down to the sun, and when he does so he identifies that “the showers have been withholden, and there hath been no latter rain; and thou hadst a whore’s forehead, thou refusedst to be ashamed.” The “wicked” of God’s people in the last days are receiving no latter rain, and they refuse to be ashamed, for their thoughts have become continually evil, as represented by the history of Noah, and also by the chambers of imagery in the second abomination of Ezekiel chapter eight.

Jeremia identifierar Guds folk i de sista dagarna, som står i begrepp att böja sig ned för solen, och när han gör det förklarar han att ”regnskurarna har hållits tillbaka, och något senare regn har inte kommit; och du hade en skökas panna, du vägrade att blygas.” De ”ogudaktiga” bland Guds folk i de sista dagarna får inget senare regn, och de vägrar att blygas, ty deras tankar har blivit oavbrutet onda, såsom framställs i Noas historia, och även i bildkamrarna i den andra styggelsen i Hesekiel kapitel åtta.

Jeremiah points the unashamed wicked of God’s people in the last days to “cry” “from” that “time” to “the guide of” their “youth.” The guide of the youth of Adventism was the two tables of Habakkuk and the jewels represented thereon. The only hope for breaking out of the wickedness that is about to bring eternal death upon the wicked of God’s people in the last days is to cry unto the God who was the guide at the beginning, which arrived at “the time of the end” in 1798.

Jeremia hänvisar de skamlösa ogudaktiga bland Guds folk i de sista dagarna till att ”ropa” ”från” den ”tiden” till ”sin ungdoms vägledare”. Vägledaren för adventismens ungdom var Habackuks två tavlor och de juveler som där framställdes. Det enda hoppet om att bryta sig ut ur den ondska som är på väg att bringa evig död över de ogudaktiga bland Guds folk i de sista dagarna är att ropa till den Gud som var vägledaren i begynnelsen, vilken inträdde vid ”ändens tid” år 1798.

The issue in the history of the first or third angel is whether you receive or do not receive the latter rain. The latter rain began when the nations were angered on September 11, 2001.

Frågan i den första eller tredje ängelns historia är huruvida man tar emot eller inte tar emot det sena regnet. Det sena regnet började när folken vredgades den 11 september 2001.

> “At that time, while the work of salvation is closing, trouble will be coming on the earth, and the nations will be angry, yet held in check so as not to prevent the work of the third angel. At that time the ‘latter rain,’ or refreshing from the presence of the Lord, will come, to give power to the loud voice of the third angel, and prepare the saints to stand in the period when the seven last plagues shall be poured out.” Early Writings, 85.

> ”Vid den tiden, medan frälsningens verk går mot sitt slut, skall nöd komma över jorden, och nationerna skall vara vredgade, men hållas tillbaka så att de inte hindrar den tredje ängelns verk. Vid den tiden skall ’det sena regnet’, eller vederkvickelsen från Herrens ansikte, komma för att ge kraft åt den tredje ängelns höga rop och bereda de heliga att bestå under den tid då de sju sista plågorna skall utgjutas.” Early Writings, 85.

The “latter rain,” which is also identified as “the refreshing,” began when the nations were angered, and at that time “the work of salvation” began to close. The four angels of Revelation seven hold the four winds in check while the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished, and in Ezekiel chapter nine, that work is represented by angels placing a mark upon those who sigh and cry for the abominations done in Jerusalem. On September 11, 2001 the angels began the closing work of placing a mark upon the foreheads of the one hundred and forty-four thousand.

”Det sena regnet”, som också betecknas som ”vederkvickelsen”, började när folken vredgades, och vid den tiden började ”frälsningens verk” att avslutas. De fyra änglarna i Uppenbarelseboken sju håller de fyra vindarna tillbaka medan förseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen fullbordas, och i Hesekiel kapitel nio framställs detta verk genom änglar som sätter ett märke på dem som suckar och ropar över de styggelser som begås i Jerusalem. Den 11 september 2001 började änglarna det avslutande verket att sätta ett märke på de etthundrafyrtiofyra tusens pannor.

The closing work of the third angel is accomplished during the outpouring of the latter rain, which is also “the refreshing”, which is a message.

Den tredje ängelns avslutande verk fullbordas under utgjutandet av det sena regnet, som också är ”vederkvickelsen”, vilket är ett budskap.

> To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. Isaiah 28:12.

> Till vilka han sade: Detta är vilan, varmed ni kan låta den trötte få vila; och detta är vederkvickelsen. Men de ville inte höra. Jesaja 28:12.

The message they refuse to hear in Isaiah is the message that is delivered by stammering tongues, and is the testing message that represents the methodology of “line upon line.”

Det budskap som de vägrar att höra i Jesaja är det budskap som framförs genom stammande tungor, och är det prövande budskap som representerar metodiken i ”rad på rad”.

> But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Wherefore hear the word of the Lord, ye scornful men, that rule this people which is in Jerusalem. Because ye have said, We have made a covenant with death, and with hell are we at agreement; when the overflowing scourge shall pass through, it shall not come unto us: for we have made lies our refuge, and under falsehood have we hid ourselves. Isaiah 28:13–15.

> Men Herrens ord blev för dem bud på bud, bud på bud, rad på rad, rad på rad, här litet och där litet, för att de skulle gå och falla baklänges och krossas och snärjas och fångas. Hör därför Herrens ord, ni bespottare, som råder över detta folk som är i Jerusalem. Eftersom ni har sagt: Vi har slutit ett förbund med döden, och med helvetet har vi träffat en överenskommelse; när den översvämmande gisseln far fram, skall den inte komma över oss. Ty vi har gjort lögnen till vår tillflykt, och under falskheten har vi gömt oss. Jesaja 28:13–15.

The Word of the Lord, which is the message of the rest and refreshing (the latter rain), that causes them to “go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken,” is given to “the scornful men, which rule this people which is in Jerusalem.” Jerusalem is where the angels mark those who sigh and cry, and the ancient men who have betrayed their trust are the first to fall.

Herrens ord, vilket är budskapet om vila och vederkvickelse (det senare regnet), som får dem att ”gå och falla baklänges och bli krossade och snarade och fångade”, ges till ”de bespottande män, som härskar över detta folk som är i Jerusalem”. Jerusalem är den plats där änglarna sätter ett tecken på dem som suckar och ropar, och de äldste män som har svikit sitt förtroende är de första som faller.

> “The mark of deliverance has been set upon those ‘that sigh and that cry for all the abominations that be done.’ Now the angel of death goes forth, represented in Ezekiel’s vision by the men with the slaughtering weapons, to whom the command is given: ‘Slay utterly old and young, both maids, and little children, and women: but come not near any man upon whom is the mark; and begin at My sanctuary.’ Says the prophet: ‘They began at the ancient men which were before the house.’ Ezekiel 9:1–6. The work of destruction begins among those who have professed to be the spiritual guardians of the people. The false watchmen are the first to fall. There are none to pity or to spare. Men, women, maidens, and little children perish together.” The Great Controversy, 656.

> ”Befrielsens märke har satts på dem ’som suckar och ropar över alla de styggelser som bedrivs’. Nu går dödens ängel fram, framställd i Hesekiels syn genom männen med förgörelsevapnen, åt vilka befallningen ges: ’Döda till fullständig undergång gamla och unga, både jungfrur och små barn och kvinnor; men kom inte nära någon man som har märket på sig; och börja vid min helgedom.’ Profeten säger: ’Och de började med de gamla männen som stod framför huset.’ Hesekiel 9:1–6. Förintelsens verk börjar bland dem som har bekänt sig vara folkets andliga väktare. De falska väktarna är de första att falla. Ingen finns som visar medlidande eller skonar. Män, kvinnor, unga kvinnor och små barn omkommer tillsammans.” The Great Controversy, 656.

We will continue to address the increase of knowledge that arrived in 1989, in the next article.

Vi kommer att i nästa artikel fortsätta att behandla den kunskapsökning som inträffade år 1989.

> “One who sees beneath the surface, who reads the hearts of all men, says of those who have had great light: ‘They are not afflicted and astonished because of their moral and spiritual condition.’ Yea, they have chosen their own ways, and their soul delighteth in their abominations. I also will choose their delusions, and will bring their fears upon them; because when I called, none did answer; when I spake, they did not hear: but they did evil before Mine eyes, and chose that in which I delighted not.’ ‘God shall send them strong delusion, that they should believe a lie,’ because they received not the love of the truth, that they might be saved,’ ‘but had pleasure in unrighteousness.’ Isaiah 66:3, 4; 2 Thessalonians 2:11, 10, 12.

> Han som ser under ytan, som rannsakar alla människors hjärtan, säger om dem som har haft stort ljus: ”De är inte bedrövade och förfärade över sitt moraliska och andliga tillstånd.” Ja, de har valt sina egna vägar, och deras själ har sin lust i deras styggelser. ”Också jag skall utvälja deras förvillelser och låta det de fruktar komma över dem; därför att ingen svarade när jag kallade, de hörde inte när jag talade, utan gjorde det som var ont i mina ögon och utvalde det som jag inte hade behag till.” ”Gud skall sända dem en kraftig villfarelse, så att de tror lögnen”, därför att de ”inte tog emot kärleken till sanningen, så att de kunde bli frälsta”, ”utan hade sin glädje i orättfärdigheten.” Jesaja 66:3, 4; 2 Thessalonikerbrevet 2:11, 10, 12.

> “The heavenly Teacher inquired: ‘What stronger delusion can beguile the mind than the pretense that you are building on the right foundation and that God accepts your works, when in reality you are working out many things according to worldly policy and are sinning against Jehovah? Oh, it is a great deception, a fascinating delusion, that takes possession of minds when men who have once known the truth, mistake the form of godliness for the spirit and power thereof; when they suppose that they are rich and increased with goods and in need of nothing, while in reality they are in need of everything.’” Testimonies, volume 8, 249, 250.

> ”Den himmelske Läraren frågade: ’Vilken starkare villfarelse kan bedra sinnet än föreställningen att ni bygger på den rätta grunden och att Gud godkänner era gärningar, när ni i verkligheten utför mycket enligt världslig klokskap och syndar mot Jehova? O, det är ett stort bedrägeri, en fängslande villfarelse, som tar sinnen i besittning när människor som en gång har känt sanningen, misstar gudsfruktighetens yttre form för dess ande och kraft; när de menar att de är rika och har överflöd och inte behöver något, medan de i verkligheten behöver allt.’” Testimonies, band 8, 249, 250.

Back to Articles