Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-Five

Joels bok och den laodiceiska sjundedagsadventistkyrkan - nummer trettiofem

Number Thirty-Five

Nummer trettiofem

Author

Jeff Pippenger

Published

January 27, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

On page 81 of Early Writings (and “81” is a symbol of one divine High Priest and eighty priests), William Miller’s second dream is recorded. Like unto Nebuchadnezzar, William Miller had two dreams. Nebuchadnezzar’s second dream in chapter four of Daniel, is set within the context of Moses’ “seven times” of Leviticus 26. Miller employed Daniel chapter four to illustrate Leviticus twenty-six’s “seven times” when he taught the 2,520, though he called it the “seven times.” Miller did not recognize that he had been typified by Nebuchadnezzar, but Nebuchadnezzar’s 2,520 days in chapter four, is represented by both the word “scatter” and the fact that it occurs ‘seven times,’ before the dirt brush man arrived in Miller’s dream.

På sidan 81 i Early Writings (och ”81” är en symbol för en gudomlig Överstepräst och åttio präster) återges William Millers andra dröm. Liksom Nebukadnessar hade William Miller två drömmar. Nebukadnessars andra dröm i Daniels fjärde kapitel är insatt i sammanhanget av Moses ”sju tider” i 3 Moseboken 26. Miller använde Daniels fjärde kapitel för att belysa 3 Mosebokens tjugosjätte kapitels ”sju tider” när han undervisade om de 2 520, även om han kallade det ”de sju tiderna”. Miller insåg inte att han hade blivit förebildad genom Nebukadnessar, men Nebukadnessars 2 520 dagar i kapitel fyra representeras både av ordet ”förskingra” och av det faktum att det inträffar ’sju tider’, innan mannen med smutsborsten anlände i Millers dröm.

Miller is called “Father Miller” by Sister White, but not in the pagan way as Catholics do, but in a patriarchal way, like unto father Abraham. Miller is a symbol, he is a covenant man, representing the chain of biblical symbols along the path to the final covenant with the one hundred and forty-four thousand. Joel informs us that in the last days, the old men would dream dreams, and William Miller is the old man of our history, and also the farmer that fulfilled William Tyndale’s prophecy that states, “If God spare my life, ere many years I will cause a boy that driveth the plough shall know more of the Scripture than thou dost.”

Miller kallas av syster White för ”fader Miller”, men inte på det hedniska sätt som katolikerna gör, utan på ett patriarkaliskt sätt, likt fader Abraham. Miller är en symbol; han är en förbundsman som representerar kedjan av bibliska symboler längs vägen till det slutliga förbundet med de hundrafyrtiofyra tusen. Joel upplyser oss om att de gamla männen i de sista dagarna skulle drömma drömmar, och William Miller är den gamle mannen i vår historia, och också jordbrukaren som uppfyllde William Tyndales profetia, som lyder: ”Om Gud skonar mitt liv, skall jag, innan många år har gått, se till att en pojke som kör plogen skall veta mer om Skriften än du.”

> “God sent His angel to move upon the heart of a farmer who had not believed the Bible, to lead him to search the prophecies. Angels of God repeatedly visited that chosen one, to guide his mind and open to his understanding prophecies which had ever been dark to God’s people. The commencement of the chain of truth was given to him, and he was led on to search for link after link, until he looked with wonder and admiration upon the Word of God. He saw there a perfect chain of truth. That Word which he had regarded as uninspired now opened before his vision in its beauty and glory. He saw that one portion of Scripture explains another, and when one passage was closed to his understanding, he found in another part of the Word that which explained it. He regarded the sacred Word of God with joy and with the deepest respect and awe.” Early Writings, 230.

> ”Gud sände sin ängel att verka på hjärtat hos en lantbrukare som inte hade trott Bibeln, för att leda honom att utforska profetiorna. Guds änglar besökte gång på gång denne utvalde för att vägleda hans sinne och öppna för hans förståelse profetior som alltid hade varit mörka för Guds folk. Begynnelsen till sanningens kedja gavs åt honom, och han leddes vidare att söka länk efter länk, tills han med förundran och beundran betraktade Guds ord. Där såg han en fullkomlig sanningens kedja. Det ord som han hade ansett vara oinspirerat öppnade sig nu för hans blick i sin skönhet och härlighet. Han såg att en del av Skriften förklarar en annan, och när ett ställe var slutet för hans förståelse, fann han i en annan del av Ordet det som förklarade det. Han betraktade Guds heliga ord med glädje och med den djupaste respekt och vördnad.” Early Writings, 230.

Miller was the farmer who fulfilled Tyndale’s prophecy, and his first publication of the prophetic knowledge he had assembled from the unsealing of Daniel 8:14 was in 1831, two hundred and twenty years after the publication of the King James Version of the Bible. John Wycliff, William Tyndale and the publication of the King James Bible in 1611, represent three waymarks that begins the two-hundred-and-twenty-year prophecy that ends when Tyndale’s plow boy would open God’s Word to the first angel’s message, that was to be followed by two other angels. That first angel arrived in 1798 and the third in 1844. Wycliff, Tyndale and King James connect to the farmer who would fulfill Tyndale’s prediction, and who would symbolize the history of three angels from 1798 unto 1844.

Miller var den bonde som uppfyllde Tyndales profetia, och hans första publicering av den profetiska kunskap han hade sammanställt genom avförseglingen av Daniel 8:14 skedde år 1831, tvåhundratjugo år efter utgivningen av King James Version av Bibeln. John Wycliff, William Tyndale och utgivningen av King James Bible år 1611 representerar tre vägmärken som inleder den tvåhundratjugoåriga profetian, vilken slutar när Tyndales plogpojke skulle öppna Guds Ord för den förste ängelns budskap, vilket skulle följas av två andra änglar. Den förste ängeln anlände år 1798 och den tredje år 1844. Wycliff, Tyndale och King James förbinds med den bonde som skulle uppfylla Tyndales förutsägelse och som skulle symbolisera de tre änglarnas historia från 1798 till 1844.

William Miller’s alpha discovery was the 2,520 years of Leviticus twenty-six and his omega discovery was the 2,300 years of Daniel 8:14. The 2,520 scattering of Judah began in 677 BC and ended in 1844. The 2,300 years of Daniel 8:14 ended in 1844. Both ended together in 1844, and the starting point of the alpha and omega discoveries of William Miller were separated by two hundred and twenty years. “Two hundred and twenty” is a symbol of William Miller, upon two witnesses. The alpha and omega discoveries of Miller are represented by 1798 and 1844. The 2,520 scattering against the northern kingdom ended in 1798, and forty-six years later in 1844 the 2,300 years ended.

William Millers alfa-upptäckt var de 2 520 åren i Tredje Moseboken tjugosex, och hans omega-upptäckt var de 2 300 åren i Daniel 8:14. De 2 520 åren av Juda förskingring började år 677 f.Kr. och slutade år 1844. De 2 300 åren i Daniel 8:14 slutade år 1844. Båda avslutades samtidigt år 1844, och utgångspunkterna för William Millers alfa- och omega-upptäckter skildes åt av två hundra tjugo år. ”Två hundra tjugo” är en symbol för William Miller, på grundval av två vittnen. Millers alfa- och omega-upptäckter representeras av 1798 och 1844. De 2 520 åren av förskingringen mot det norra riket slutade år 1798, och fyrtiosex år senare, år 1844, slutade de 2 300 åren.

The 2,520 years that ended in 1798, marks that date and the 2,520 years against Judah, which ended in 1844 produces a two-hundred-and-twenty-year period. This means the 2,520 against Israel produces the prophetic period of forty-six years, and the 2,520 against Judah produces the prophetic period of two hundred and twenty years. The alpha of that period is 677 BC and the omega is 457 BC, which means the alpha of the forty-six-year period and of the two-hundred-and-twenty-year period is represented by the 2,520, and the omega of both of the lines is the 2,300. The two “scatterings” of 2,520 years provide two witnesses of a period that begins with the 2,520 and ends with the 2,300. Both of those lines identify the alpha and omega discoveries of William Miller.

De 2 520 åren som slutade år 1798 utmärker detta datum, och de 2 520 åren mot Juda, som slutade år 1844, frambringar en period om två hundra tjugo år. Detta innebär att de 2 520 mot Israel frambringar den profetiska perioden om fyrtiosex år, och de 2 520 mot Juda frambringar den profetiska perioden om två hundra tjugo år. Alfan för den perioden är 677 f.Kr. och omegan är 457 f.Kr., vilket innebär att alfan för fyrtiosexårsperioden och för tvåhundratjugoårsperioden representeras av de 2 520, och omegan för båda linjerna är de 2 300. De två ”förskingringarna” om 2 520 år ger två vittnen om en period som börjar med de 2 520 och slutar med de 2 300. Båda dessa linjer identifierar William Millers upptäckter av alfa och omega.

> “William Miller’s Dream

> ”William Millers dröm”

> “I dreamed that God, by an unseen hand, sent me a curiously wrought casket about ten inches long by six square, made of ebony and pearls curiously inlaid. To the casket there was a key attached. I immediately took the key and opened the casket, when, to my wonder and surprise, I found it filled with all sorts and sizes of jewels, diamonds, precious stones, and gold and silver coin of every dimension and value, beautifully arranged in their several places in the casket; and thus arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun.

> ”Jag drömde att Gud, genom en osynlig hand, sände mig ett konstfärdigt arbetat skrin, omkring tio tum långt och sex tum i fyrkant, tillverkat av ebenholts och med pärlor konstfullt infällda. Vid skrinet fanns en nyckel fäst. Jag tog genast nyckeln och öppnade skrinet, och till min häpnad och förundran fann jag det fyllt med alla slags och storlekar av juveler, diamanter, ädelstenar samt guld- och silvermynt av varje mått och värde, skönt ordnade på sina särskilda platser i skrinet; och så ordnade återkastade de ett ljus och en härlighet som endast solen kunde mäta sig med.

> “I thought it was not my duty to enjoy this wonderful sight alone, although my heart was overjoyed at the brilliancy, beauty, and value of its contents. I therefore placed it on a center table in my room and gave out word that all who had a desire might come and see the most glorious and brilliant sight ever seen by man in this life.

> ”Jag tänkte att det inte var min plikt att ensam njuta av denna underbara syn, fastän mitt hjärta överväldigades av innehållets glans, skönhet och värde. Jag ställde den därför på ett bord i mitten av mitt rum och lät kungöra att alla som hade en önskan därtill fick komma och se den mest härliga och lysande syn som någonsin skådats av en människa i detta liv.

> “The people began to come in, at first few in number, but increasing to a crowd. When they first looked into the casket, they would wonder and shout for joy. But when the spectators increased, everyone would begin to trouble the jewels, taking them out of the casket and scattering them on the table.

> ”Folket började komma in, till en början få till antalet, men ökande till en folkskara. När de först såg ner i skrinet, häpnade de och ropade av glädje. Men när åskådarna blev fler, började alla röra vid juvelerna, ta dem ur skrinet och sprida ut dem över bordet.

> “I began to think that the owner would require the casket and the jewels again at my hand; and if I suffered them to be scattered, I could never place them in their places in the casket again as before; and felt I should never be able to meet the accountability, for it would be immense. I then began to plead with the people not to handle them, nor to take them out of the casket; but the more I pleaded, the more they scattered; and now they seemed to scatter them all over the room, on the floor and on every piece of furniture in the room.

> ”Jag började tänka att ägaren åter skulle kräva kistan och juvelerna av min hand; och om jag lät dem skingras, skulle jag aldrig mer kunna lägga dem på sina platser i kistan såsom förut; och jag kände att jag aldrig skulle kunna bära ansvaret, ty det skulle vara oerhört. Då började jag bönfalla folket att inte röra dem och att inte ta dem ut ur kistan; men ju mer jag bönföll, desto mer skingrade de dem; och nu tycktes de sprida dem över hela rummet, på golvet och på varje möbelstycke i rummet.

> “I then saw that among the genuine jewels and coin they had scattered an innumerable quantity of spurious jewels and counterfeit coin. I was highly incensed at their base conduct and ingratitude, and reproved and reproached them for it; but the more I reproved, the more they scattered the spurious jewels and false coin among the genuine.

> ”Jag såg då att de bland de äkta juvelerna och mynten hade spritt ut en oräknelig mängd oäkta juveler och falska mynt. Jag uppfylldes av stor vrede över deras nesliga handlingssätt och otacksamhet och tillrättavisade och förebrådde dem därför; men ju mer jag tillrättavisade dem, desto mer spred de de oäkta juvelerna och de falska mynten bland de äkta.

> “I then became vexed in my physical soul and began to use physical force to push them out of the room; but while I was pushing out one, three more would enter and bring in dirt and shavings and sand and all manner of rubbish, until they covered every one of the true jewels, diamonds, and coins, which were all excluded from sight. They also tore in pieces my casket and scattered it among the rubbish. I thought no man regarded my sorrow or my anger. I became wholly discouraged and disheartened, and sat down and wept.

> ”Då blev jag upprörd i min kroppsliga själ och började använda fysisk kraft för att driva ut dem ur rummet; men medan jag drev ut en, kom tre andra in och förde med sig smuts och spån och sand och allehanda skräp, till dess att de täckte var och en av de äkta juvelerna, diamanterna och mynten, så att allt detta fördoldes för blicken. De slet också sönder mitt skrin och strödde ut det bland skräpet. Jag tyckte att ingen människa tog notis om min sorg eller min vrede. Jag blev helt modfälld och nedslagen och satte mig ned och grät.

> “While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help.

> ”Medan jag sålunda grät och sörjde över min stora förlust och mitt ansvar, kom jag ihåg Gud och bad innerligt att Han måtte sända mig hjälp.

> “Immediately the door opened, and a man entered the room, when the people all left it; and he, having a dirt brush in his hand, opened the windows, and began to brush the dirt and rubbish from the room.

> ”Genast öppnades dörren, och en man trädde in i rummet, varpå folket allesammans lämnade det; och han, som hade en dammborste i handen, öppnade fönstren och började sopa ut smutsen och skräpet ur rummet.

> “I cried to him to forbear, for there were some precious jewels scattered among the rubbish.

> ”Jag ropade till honom att avstå, ty där fanns några dyrbara juveler kringströdda bland bråten.

> “He told me to ‘fear not,’ for he would ‘take care of them’.

> Han sade till mig att ”frukta inte”, ty han skulle ”ta hand om dem”.

> “Then, while he brushed the dirt and rubbish, false jewels and counterfeit coin, all rose and went out of the window like a cloud, and the wind carried them away. In the bustle I closed my eyes for a moment; when I opened them, the rubbish was all gone. The precious jewels, the diamonds, the gold and silver coins, lay scattered in profusion all over the room.

> ”Sedan, medan han borstade undan smutsen och skräpet, de falska juvelerna och de förfalskade mynten, reste sig allt detta och for ut genom fönstret som ett moln, och vinden förde det bort. I larmet slöt jag mina ögon ett ögonblick; när jag öppnade dem, var allt skräpet borta. De dyrbara juvelerna, diamanterna, guld- och silvermynten, låg utspridda i överflöd över hela rummet.

> “He then placed on the table a casket, much larger and more beautiful than the former, and gathered up the jewels, the diamonds, the coins, by the handful, and cast them into the casket, till not one was left, although some of the diamonds were not bigger than the point of a pin.

> ”Han ställde därefter ett skrin på bordet, mycket större och vackrare än det förra, och samlade ihop juvelerna, diamanterna och mynten i handfullar och kastade dem i skrinet, tills inte ett enda var kvar, fastän några av diamanterna inte var större än spetsen på en nål.

> “He then called upon me to ‘come and see.’

> ”Han kallade mig sedan att ’komma och se.’”

> “I looked into the casket, but my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory. I thought they had been scoured in the sand by the feet of those wicked persons who had scattered and trod them in the dust. They were arranged in beautiful order in the casket, everyone in its place, without any visible pains of the man who cast them in. I shouted with very joy, and that shout awoke me.” Early Writings, 81–83.

> ”Jag såg in i kistan, men mina ögon bländades av synen. De strålade med tio gånger sin forna härlighet. Jag tänkte att de hade skurats i sanden av fötterna på dessa ogudaktiga människor, som hade spritt ut dem och trampat dem i stoftet. De låg ordnade i skön ordning i kistan, var och en på sin plats, utan något synligt spår av möda hos den man som hade kastat in dem. Jag ropade högt av själva glädjen, och det ropet väckte mig.” Early Writings, 81–83.

Beginning on page “81,” a symbol of the priests, the dream identifies the history of the Laodicean Seventh-day Adventist church’s work of destroying the foundational truths assembled by Divinity through the humanity of William Miller. The history ends when Miller “shouted with very joy” and the shout “awoke” him. The history represented in the dream concludes at the loud cry of the third angel, which is the climax of the Midnight Cry. The historical narrative of Miller’s dream also represents the waymarks of the Millerite history, and it therefore also represents the parallel history of the movement of the one hundred and forty-four thousand. Just as significant is that the dream’s historical representation also contains a prophetic fractal of the history that began to repeat in 2023.

Med början på sidan ”81”, en symbol för prästerna, identifierar drömmen historien om den laodiceiska sjundedagsadventistkyrkans verk att förstöra de grundläggande sanningar som Gudomen sammanställde genom William Millers mänsklighet. Historien slutar när Miller ”ropade av själva glädjen” och ropet ”väckte” honom. Den historia som framställs i drömmen avslutas vid den tredje ängelns höga rop, vilket är kulmen på midnattsropet. Den historiska berättelsen i Millers dröm representerar också Milleritrörelsens vägmärken, och den representerar därför även den parallella historien för de etthundrafyrtiofyra tusendes rörelse. Lika betydelsefullt är att drömmens historiska framställning också innehåller en profetisk fraktal av den historia som började upprepas år 2023.

The jewels of truth that were recognized in the history of the one hundred and forty-four thousand were placed into the public record in 2004 and then again in 2012, when the presentation of Habakkuk’s Tables gathered a group that was destined to be scattered. Those truths were set upon the table in 2004, with the first presentation of the truths which had been unsealed in 1989. A “few” considered the message then, but in 2012, the series of 95 presentations titled Habakkuk’s Tables brought in a crowd, for the “people began to come in, at first few in number, but increasing to a crowd.”

Sanningens juveler, vilka igenkändes i de etthundrafyrtiofyratusens historia, infördes i det offentliga protokollet år 2004 och därefter åter år 2012, då framställningen av Habackuks tavlor samlade en grupp som var bestämd att skingras. Dessa sanningar lades fram på bordet år 2004, genom den första framställningen av de sanningar som hade blivit avförseglade år 1989. Några få gav då akt på budskapet, men år 2012 drog serien om 95 framställningar med titeln Habackuks tavlor till sig en folkskara, ty ”folket började komma in, till en början få till antalet, men växande till en folkskara.”

From 2012 unto July 18, 2020 those truths were progressively scattered and covered with rubbish. On July 18, 2020, the proponents of the message of Habakkuk’s Tables were scattered for a period of three and a half days.

Från 2012 fram till den 18 juli 2020 blev dessa sanningar successivt kringspridda och övertäckta med bråte. Den 18 juli 2020 blev förespråkarna för budskapet om Habackuks tavlor skingrade under en period av tre och en halv dag.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:7–10.

> Och när de har fullgjort sitt vittnesbörd, skall vilddjuret som stiger upp ur avgrunden föra krig mot dem och besegra dem och döda dem. Och deras döda kroppar skall ligga på gatan i den stora staden, som i andlig mening kallas Sodom och Egypten, där också vår Herre blev korsfäst. Och människor av folk och stammar och tungomål och hednafolk skall se deras döda kroppar i tre och en halv dag och inte tillåta att deras döda kroppar läggs i gravar. Och de som bor på jorden skall glädja sig över dem och göra sig lustiga och sända gåvor till varandra, eftersom dessa två profeter plågade dem som bor på jorden. Uppenbarelseboken 11:7–10.

On Sabbath, December 30, 2023 Future for America joined a zoom meeting for its first public meeting since July 18, 2020. December 30, 2023 is 1,260 days after July 18, 2020, or “three days and an half.” While Elijah and Moses were dead in the street, the other class is “rejoicing.” Future for America had returned to publishing the prophetic message in July of 2023, for the message that was then to go to the entire earth, would of prophetic necessity need to come from the “wilderness.” Three and a half days, or 1,260 days are a wilderness.

På sabbaten den 30 december 2023 anslöt sig Future for America till ett Zoom-möte för sitt första offentliga möte sedan den 18 juli 2020. Den 30 december 2023 är 1 260 dagar efter den 18 juli 2020, eller ”tre och en halv dag”. Medan Elia och Mose var döda på gatan, ”jublar” den andra klassen. Future for America hade återvänt till att publicera det profetiska budskapet i juli 2023, ty budskapet, som då skulle gå ut över hela jorden, behövde av profetisk nödvändighet komma från ”öknen”. Tre och en halv dag, eller 1 260 dagar, är en öken.

> And the woman fled into the wilderness, where she hath a place prepared of God, that they should feed her there a thousand two hundred and threescore days. Revelation 12:6.

> Och kvinnan flydde ut i öknen, där hon hade en plats beredd av Gud, för att man där skulle nära henne i ett tusen två hundra sextio dagar. Uppenbarelseboken 12:6.

The “wilderness” is “a thousand two hundred and threescore days,” which is 1,260 days, which is also “three days and a half,” and is represented in Revelation 12:6, and “126” is a tithe of 1,260. One of the amazing truths that was then unsealed was the need of repentance in fulfillment of the prayer of the “seven times” in Leviticus twenty-six.

”Öknen” är ”ett tusen två hundra sextio dagar”, vilket är 1 260 dagar, vilket också är ”tre dagar och en halv”, och detta framställs i Uppenbarelseboken 12:6, och ”126” är en tiondel av 1 260. En av de förunderliga sanningar som då avseglades var behovet av omvändelse såsom uppfyllelse av bönen om de ”sju tiderna” i Tredje Moseboken tjugosex.

1,260 days is also a symbol of 2,520 days. The “seven times” against the northern kingdom began in 723 BC and ended in 1798. The midpoint is 538, thus creating 1,260 years that paganism trampled down the sanctuary and host followed by 1,260 that papalism trampled down the sanctuary and host. This prophetic structure is aligned with the 1,260 days from Christ’s baptism to the cross, that is followed by 1,260 prophetic days unto 34 AD, when the gospel went to the Gentiles. Thus, upon two witnesses 1,260 is part of 2,520 days, or Moses’ “seven times” of Leviticus twenty-six.

1 260 dagar är också en symbol för 2 520 dagar. De ”sju tiderna” över det norra riket började år 723 f.Kr. och slutade år 1798. Mittpunkten är 538 och skapar därmed 1 260 år under vilka hedendomen förtrampade helgedomen och hären, följt av 1 260 år under vilka påvedömet förtrampade helgedomen och hären. Denna profetiska struktur överensstämmer med de 1 260 dagarna från Kristi dop till korset, vilka följs av 1 260 profetiska dagar fram till år 34 e.Kr., då evangeliet gick till hedningarna. Således är, på två vittnens utsaga, 1 260 en del av 2 520 dagar, eller Moses ”sju tider” i tredje Mosebok tjugosex.

The voice in the wilderness period beginning on Sabbath, July 18, 2020 unto Sabbath, December 30, 2023 began to cry in July of 2023, and when the “wilderness” period ended on Sabbath, December 30, 2023 the resurrection of Moses and Elijah arrived. The message of the voice identified that the waymark of the parallel first disappointments in every reform movement explained the false prediction of July 18, 2020, in the context of the parable of the ten virgins. It called men and women to the repentance represented by the Leviticus twenty-six prayer. Miller’s dream represents that very repentance when he records, “While I was thus weeping and mourning for my great loss and accountability, I remembered God, and earnestly prayed that He would send me help.”

Röstens period i öknen, som började på sabbaten den 18 juli 2020 och varade till sabbaten den 30 december 2023, började ropa i juli 2023, och när ”öken”-perioden avslutades på sabbaten den 30 december 2023 inträdde Moses och Elias uppståndelse. Röstens budskap identifierade att waymarken för de parallella första besvikelserna i varje reformrörelse förklarade den falska förutsägelsen den 18 juli 2020 i liknelsen om de tio jungfrurna. Det kallade män och kvinnor till den omvändelse som representeras av bönen i Tredje Moseboken tjugosex. Millers dröm representerar just denna omvändelse när han skriver: ”Medan jag sålunda grät och sörjde över min stora förlust och ansvarsskyldighet, kom jag ihåg Gud och bad innerligt att Han skulle sända mig hjälp.”

## Come and See

Kom och se

Miller’s dream is divided by two expressions of “come and see.” The first time Miller invites people to “come and see,” and the second time the “dirt brush man” invites Miller to come and see. “Come and see” is a prophetic symbol that identifies a prophetic truth that is unsealed. The first four seals each contain the command to “come and see.”

Millers dröm är uppdelad av två uttryck av ”kom och se”. Första gången inbjuder Miller människor att ”komma och se”, och andra gången inbjuder ”mannen med smutsborsten” Miller att komma och se. ”Kom och se” är en profetisk symbol som identifierar en profetisk sanning som har blivit uppenbarad. De första fyra inseglen innehåller vart och ett befallningen ”kom och se”.

> And I saw when the Lamb opened one of the seals, and I heard, as it were the noise of thunder, one of the four beasts saying, Come and see. … And when he had opened the second seal, I heard the second beast say, Come and see. … And when he had opened the third seal, I heard the third beast say, Come and see. … And when he had opened the fourth seal, I heard the voice of the fourth beast say, Come and see. Revelation 6:1, 3, 5, 7.

> Och jag såg när Lammet öppnade ett av sigillen, och jag hörde, såsom dånet av åska, ett av de fyra väsendena säga: Kom och se. … Och när han hade öppnat det andra sigillet, hörde jag det andra väsendet säga: Kom och se. … Och när han hade öppnat det tredje sigillet, hörde jag det tredje väsendet säga: Kom och se. … Och när han hade öppnat det fjärde sigillet, hörde jag det fjärde väsendets röst säga: Kom och se. Uppenbarelseboken 6:1, 3, 5, 7.

The “come and see” in the beginning of Miller’s dream is the alpha and the ending “come and see” is the omega. The dream identifies the unsealing in the beginning of the dream as jewels that when “arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun.” When Christ invited Miller to “come and see” the omega, Miller says, “my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory.” The alpha light was as the sun and the omega light was ten times the sun.

”Kom och se” i början av Millers dröm är alfa, och det avslutande ”kom och se” är omega. Drömmen identifierar avförseglingen i början av drömmen som juveler vilka, när de ”ordnades, återkastade ett ljus och ett härlighetsskimmer som endast kunde jämföras med solen”. När Kristus inbjöd Miller att ”komma och se” omega, säger Miller: ”mina ögon bländades av synen. De lyste med tio gånger sin förra härlighet.” Alfa-ljuset var såsom solen, och omega-ljuset var tio gånger solen.

## Scatter

Skingra

Miller’s mourning and repentance is represented at the end of the period that began with the first “come and see,” and the last “come and see.” In the period which begins with Miller’s unsealing a message to the people and then ends with Christ unsealing a message to Miller, the word “scatter” is represented “seven times.” Miller will use the word again, but between the first and last unsealing, “scatter” is expressed “seven times.” The Bible identifies the judgment of the “seven times” with the word, “scatter.”

Millers sorg och omvändelse framställs vid slutet av den period som började med det första ”kom och se” och det sista ”kom och se”. I den period som börjar med att Miller bryter sigillet på ett budskap till folket och sedan slutar med att Kristus bryter sigillet på ett budskap till Miller, framställs ordet ”förskingra” ”sju gånger”. Miller kommer att använda ordet igen, men mellan den första och den sista sigillöppningen uttrycks ”förskingra” ”sju gånger”. Bibeln identifierar domen över de ”sju gångerna” med ordet ”förskingra”.

> And I will scatter you among the heathen, and will draw out a sword after you: and your land shall be desolate, and your cities waste. Leviticus 26:33.

> Och jag skall skingra er bland hednafolken och dra ett svärd efter er; och ert land skall bli öde och era städer ödelagda. Tredje Moseboken 26:33.

The very first truth Miller discovered was the “seven times” of Leviticus twenty-six, and in his dream the period between Miller’s message being published and Christ’s message being published, all the foundational truths represented by the work of William Miller were to be covered with the rubbish and counterfeit coins of the theologians of Laodicean Seventh-day Adventism. That rejection of the foundational truths is represented as seven scatterings within the history between the alpha and omega. The “seven times” is a symbol of the work of William Miller, which in turn are the foundations of Seventh-day Adventism, of which; the 2,300 days of Daniel 8:14 are the central pillar of that very foundation. What this identifies is that the 2,520 years of scattering that was the first, or alpha discovery of William Miller marks the beginning of a period, that ended with the omega discovery of William Miller, which was the 2,300 days.

Den allra första sanning som Miller upptäckte var ”de sju tiderna” i Tredje Mosebok tjugosex, och i hans dröm skulle, under perioden mellan det att Millers budskap offentliggjordes och det att Kristi budskap offentliggjordes, alla de grundläggande sanningar som representeras av William Millers verk övertäckas av de laodiceiska sjundedagsadventistiska teologernas bråte och falska mynt. Detta förkastande av de grundläggande sanningarna framställs som sju skingringar inom historien mellan alfa och omega. ”De sju tiderna” är en symbol för William Millers verk, vilket i sin tur utgör sjundedagsadventismens grundvalar, av vilka de 2 300 dagarna i Daniel 8:14 är själva den centrala pelaren i denna grundval. Vad detta identifierar är att de 2 520 årens skingring, som var William Millers första, eller alfa-upptäckt, markerar början på en period som avslutades med William Millers omega-upptäckt, vilken var de 2 300 dagarna.

When Laodicean Seventh-day Adventism set aside the “seven times” in 1863, they set aside William Miller’s first discovery, which would be his alpha discovery and his foundational discovery. The last of Miller’s discoveries was the 2,300 days, which was his omega discovery and his capstone discovery. The “seven times” that concluded in 1798 marked the 2,520 and the 2,300 days were marked in 1844.

När den laodiceiska sjundedagsadventismen åsidosatte ”de sju tiderna” år 1863, åsidosatte den William Millers första upptäckt, vilken var hans alfa-upptäckt och hans grundläggande upptäckt. Den sista av Millers upptäckter var de 2 300 dagarna, vilka var hans omega-upptäckt och hans slutsten. ”De sju tiderna”, som avslutades år 1798, utmärkte de 2 520, och de 2 300 dagarna utmärktes år 1844.

It is the dirt brush man who assembles the jewels after they are scattered for seven times. Then the casket is larger and more beautiful and shines ten times brighter than the sun. Ten is a symbol of a test, and those jewels therefore shine at the test over the day of the sun, so Miller’s dream begins in 1798 and ends at the loud cry of the third angel at the Sunday law.

Det är smutsborstmannen som samlar juvelerna sedan de har blivit kringströdda sju gånger. Då är skrinets större och vackrare och strålar tio gånger klarare än solen. Tio är en symbol för en prövning, och dessa juveler lyser därför i prövningen över solens dag, så Millers dröm börjar år 1798 och slutar vid den tredje ängelns höga rop vid söndagslagen.

The history of the Millerites from 1798 unto 1863 is also the history from 1798 until the soon-coming Sunday law. The history represented in William Miller’s dream that occurs between Miller saying “come and see” unto the Dirt Brush man saying “come and see,” is both the period of 1798 unto 1863, and also the period of 1798 unto the Sunday law. The line that ends in 1863 is a prophetic fractal of the line that begins in 1798 and ends at the Sunday law. Both those lines are represented in Miller’s dream.

Milleriternas historia från 1798 till 1863 är också historien från 1798 fram till den snart kommande söndagslagen. Den historia som framställs i William Millers dröm och som utspelar sig mellan det att Miller säger ”kom och se” och det att mannen med smutsborsten säger ”kom och se”, är både perioden från 1798 till 1863 och även perioden från 1798 till söndagslagen. Den linje som slutar 1863 är ett profetiskt fraktal av den linje som börjar 1798 och slutar vid söndagslagen. Båda dessa linjer framställs i Millers dröm.

The closed door on October 22, 1844 typifies the closed door at the Sunday law. The prophecy of 2,300 years that was fulfilled in 1844, typifies the Sunday law.

Den stängda dörren den 22 oktober 1844 är en förebild till den stängda dörren vid söndagslagen. Profetian om de 2 300 åren, som uppfylldes år 1844, är en förebild till söndagslagen.

> “The coming of Christ as our high priest to the most holy place, for the cleansing of the sanctuary, brought to view in Daniel 8:14; the coming of the Son of man to the Ancient of Days, as presented in Daniel 7:13; and the coming of the Lord to His temple, foretold by Malachi, are descriptions of the same event; and this is also represented by the coming of the bridegroom to the marriage, described by Christ in the parable of the ten virgins, of Matthew 25.” The Great Controversy, 426.

> ”Kristi ankomst som vår överstepräst till det allra heligaste för helgedomens rening, framställd i Daniel 8:14; Människosonens ankomst till den Gamle av dagar, såsom den framställs i Daniel 7:13; och Herrens ankomst till sitt tempel, förutsagd av Malaki, är beskrivningar av samma händelse; och detta framställs också genom brudgummens ankomst till bröllopet, sådan Kristus beskriver den i liknelsen om de tio jungfrurna i Matteus 25.” The Great Controversy, 426.

## Lines

Rader

The omega of Miller’s discoveries was the 2,300-year prophecy, so both 1844 and the Sunday law are represented by the 2,300 years. This means that the 2,520 is the alpha and the 2,300 is the omega of both lines; one line concludes in 1863, and the other line concludes at the Sunday law. On both lines the 2,520 prophecy is the alpha, and or the foundation stone. The fractal of 1798 unto 1863 in the foundational history of the Millerites, also aligns with another fractal in the omega, capstone history of the one hundred and forty-four thousand.

Omegan i Millers upptäckter var profetian om de 2 300 åren; således representeras både 1844 och söndagslagen av de 2 300 åren. Detta innebär att de 2 520 är alfan och de 2 300 är omegan för båda linjerna; den ena linjen avslutas 1863, och den andra linjen avslutas vid söndagslagen. På båda linjerna är profetian om de 2 520 alfan, och därmed grundstenen. Fraktalen från 1798 till 1863 i milleriternas grundläggande historia överensstämmer också med en annan fraktal i de etthundrafyrtiofyra tusens omega-, slutstenens historia.

At 9/11 God called His people to return to Jeremiah’s old paths, which are the foundations, which are in turn represented by the messenger of the foundational history, who is in turn represented by his foundational alpha discovery of the “seven times.” The “seven times” is the symbol of the foundations of the one hundred and forty-four thousand, and at 9/11 the sealing of that group began with the testing message of the foundations, represented by the very first foundational truth of William Miller and Adventism. At 9/11 the sealing time began and at the soon-coming Sunday law the sealing time of the one hundred and forty-four thousand concludes.

Vid 11 september kallade Gud sitt folk att återvända till Jeremias gamla stigar, vilka är grundvalarna, vilka i sin tur representeras av budbäraren för den grundläggande historien, vilken i sin tur representeras av hans grundläggande alfaupptäckt av de ”sju tiderna”. De ”sju tiderna” är symbolen för de etthundrafyrtiofyra tusens grundvalar, och vid 11 september började beseglingen av den gruppen med grundvalarnas prövande budskap, representerat av William Millers och adventismens allra första grundläggande sanning. Vid 11 september började beseglingstiden, och vid den snart annalkande söndagslagen avslutas de etthundrafyrtiofyra tusens beseglingstid.

That history is a fractal that begins with 2,520 and ends with 2,300, and that history is therefore the third line of prophetic history represented in William Miller’s dream. The 2,520 was fulfilled in 1798 and the 2,300 in 1844. The work represented by the two lines is the work of Christ in combining His divinity with our humanity. It is the work of changing a sinner into a saint, restoring the higher nature to its rightful throne over the lower nature. For this reason, the human body takes 2,520 days to totally reproduce every cell in the body, and that very same body is based upon 23 male chromosomes combined with 23 female chromosomes. Together they produce a living temple, which is represented as the number “46,” which is the period of 1798 to 1844, which is the period of William Miller’s dream from the 2,520 in 1798 unto the 2,300 in 1844.

Den historien är en fraktal som börjar med 2 520 och slutar med 2 300, och denna historia är därför den tredje linjen i den profetiska historien som framställs i William Millers dröm. De 2 520 uppfylldes år 1798 och de 2 300 år 1844. Det verk som representeras av de två linjerna är Kristi verk i att förena sin gudomlighet med vår mänsklighet. Det är verket att förvandla en syndare till ett helgon och att återupprätta den högre naturen på dess rättmätiga tron över den lägre naturen. Av denna anledning tar det för människokroppen 2 520 dagar att fullständigt förnya varje cell i kroppen, och just denna kropp är grundad på 23 manliga kromosomer förenade med 23 kvinnliga kromosomer. Tillsammans frambringar de ett levande tempel, vilket representeras av talet ”46”, vilket är perioden från 1798 till 1844, vilken är perioden i William Millers dröm från de 2 520 år 1798 till de 2 300 år 1844.

William Miller’s dream also contains another fractal of note. From 9/11 unto the Sunday law is a fractal of 1798 unto the Sunday law, as in 1798 unto 1863. 2023 unto the Sunday law is a fractal of 9/11 unto the Sunday law, and this is the history that all of the lines within Miller’s dream point to as the omega of them all. This is the period where the original truths are magnified ten times the sun.

William Millers dröm innehåller också ännu en fraktal av betydelse. Från 11 september fram till söndagslagen finns en fraktal av 1798 fram till söndagslagen, såsom från 1798 fram till 1863. 2023 fram till söndagslagen är en fraktal av 11 september fram till söndagslagen, och detta är den historia som alla linjerna i Millers dröm pekar på som allas deras omega. Detta är den period då de ursprungliga sanningarna förhärligas tio gånger solen.

## The Two Bustles

De två turnyrerna

In the 1840’s, the word “bustle” (as a noun) commonly meant energetic, busy, or noisy activity—often with a sense of fuss, excitement, hurry, or agitation. It referred to lively movement, commotion, or bustling about, whether in a crowd, a household, a marketplace, or during a particular event. The “bustle” of Miller’s dream would thus describe the immediate flurry of activity, excitement, or urgent business happening right then—the transient stir or commotion of the present situation or occasion.

På 1840-talet betydde ordet ”bustle” (som substantiv) vanligen energisk, hektisk eller högljudd aktivitet—ofta med en nyans av ståhej, upphetsning, brådska eller oro. Det syftade på livlig rörelse, uppståndelse eller ett ivrigt springande hit och dit, vare sig i en folksamling, ett hushåll, på en marknadsplats eller under en viss händelse. ”Bustle” i Millers dröm skulle således beskriva den omedelbara flurry av aktivitet, upphetsning eller angelägen sysselsättning som ägde rum just då—det övergående rörandet eller uppståndelsen i den aktuella situationen eller vid det tillfället.

Miller states, “Then, while he brushed the dirt and rubbish, false jewels and counterfeit coin, all rose and went out of the window like a cloud, and the wind carried them away. In the bustle I closed my eyes for a moment; when I opened them, the rubbish was all gone.”

Miller säger: ”Sedan, medan han sopade bort smutsen och skräpet, de falska juvelerna och de förfalskade mynten, reste sig allt detta och for ut genom fönstret såsom ett moln, och vinden förde det bort. I tumultet slöt jag mina ögon för ett ögonblick; när jag öppnade dem, var allt skräpet borta.”

The “bustle” identifies two points in Miller’s dream; The first when the crowd is scattering the jewels, and then when the dirt brush man opens the windows and begins to sweep out the false jewels. The first and alpha bustle is the covering up of the jewels and the second and omega bustle is the restoration of the jewels. During the bustle, Miller closed his eyes. Miller was laid to rest in 1849, the very point that Christ was stretching forth His hand a second time to gather the remnant of His people. Miller then closed his eyes, and in 1850 his truths were again placed upon a table in fulfillment of Habakkuk’s command to write the vision and make it plain. That bustle period, Miller closes his eyes and when he awakes the jewels are in the process of being restored.

”Brådskan” anger två punkter i Millers dröm; den första när folkmassan skingrar juvelerna, och därefter när mannen med smutsborsten öppnar fönstren och börjar sopa ut de falska juvelerna. Den första och alfa-brådskan är övertäckandet av juvelerna, och den andra och omega-brådskan är återställandet av juvelerna. Under brådskan slöt Miller sina ögon. Miller lades till vila år 1849, just vid den tidpunkt då Kristus räckte ut sin hand för andra gången för att samla återstoden av sitt folk. Miller slöt då sina ögon, och år 1850 lades hans sanningar åter fram på ett bord till uppfyllelse av Habackuks befallning att skriva synen och göra den tydlig. Under den brådskans period sluter Miller sina ögon, och när han vaknar är juvelerna i färd med att återställas.

The second bustle in his dream takes place when the ensign of the one hundred and forty-four thousand is being resurrected, purged and purified as the ensign which Zechariah identifies as jewels upon a crown.

Det andra uppståndet i hans dröm äger rum när de etthundrafyrtiofyratusens baner återupprättas, rensas och renas såsom det baner som Sakarja identifierar som ädelstenar på en krona.

> And the Lord their God shall save them in that day as the flock of his people: for they shall be as the stones of a crown, lifted up as an ensign upon his land. For how great is his goodness, and how great is his beauty! corn shall make the young men cheerful, and new wine the maids. Ask ye of the Lord rain in the time of the latter rain; so the Lord shall make bright clouds, and give them showers of rain, to every one grass in the field. For the idols have spoken vanity, and the diviners have seen a lie, and have told false dreams; they comfort in vain: therefore they went their way as a flock, they were troubled, because there was no shepherd. Mine anger was kindled against the shepherds, and I punished the goats: for the Lord of hosts hath visited his flock the house of Judah, and hath made them as his goodly horse in the battle. Zechariah 9:16–10:3.

> Och HERREN, deras Gud, skall på den dagen frälsa dem såsom sin hjords får; ty de skola vara såsom stenarna i en krona, upplyfta såsom ett baner över hans land. Ty huru stor är icke hans godhet, och huru stor är icke hans skönhet! Säd skall göra de unga männen glada och nytt vin de unga kvinnorna. Bedjen HERREN om regn i tiden för vårregnet; så skall HERREN göra ljusa skyar och giva dem regnskurar, åt var och en gräs på marken. Ty avgudarna hava talat fåfänglighet, och spåmännen hava sett lögn och hava förkunnat falska drömmar; de trösta fåfängt. Därför vandrade de bort såsom en hjord, de blevo plågade, eftersom ingen herde fanns. Min vrede upptändes mot herdarna, och jag straffade bockarna; ty HERREN Sebaot har tagit sig an sin hjord, Juda hus, och gjort dem lika sin härliga stridshäst i striden. Sakarja 9:16–10:3.

The “flock of His people” are both an ensign and stones (jewels) upon a crown. The flock of His people are identified during the latter rain, for the command is to ask for the latter rain in the time of the latter rain. The flock is contrasted with the “flock” that went their own way, rather than the way of Jeremiah’s old paths. In the time of the latter rain the jewels that are His flock will be His goodly horse in the battle. That “goodly horse” is the church triumphant, represented in the first Christian bride, symbolized by Peter who, as a white horse in the period of the first seal went forth conquering and to conquer.

“Hjorden av hans folk” är både ett baner och stenar (juveler) på en krona. Hjorden av hans folk identifieras under det sena regnet, ty befallningen är att be om det sena regnet i tiden för det sena regnet. Hjorden ställs i kontrast till den “hjord” som gick sin egen väg, i stället för Jeremias gamla stigar. I tiden för det sena regnet skall de juveler som är hans hjord vara hans präktiga stridshäst i striden. Denna “präktiga stridshäst” är den triumferande församlingen, framställd i den första kristna bruden, symboliserad av Petrus, som såsom en vit häst under det första inseglets period drog ut segrande och för att segra.

> And I saw when the Lamb opened one of the seals, and I heard, as it were the noise of thunder, one of the four beasts saying, Come and see. And I saw, and behold a white horse: and he that sat on him had a bow; and a crown was given unto him: and he went forth conquering, and to conquer. Revelation 6:1, 2.

> Och jag såg när Lammet öppnade ett av sigillen, och jag hörde liksom ett dån av åska en av de fyra varelserna säga: Kom och se. Och jag såg, och se: en vit häst, och han som satt på den hade en båge; och en krona gavs åt honom, och han drog ut såsom segerherre och för att segra. Uppenbarelseboken 6:1, 2.

Peter therefore is the symbol of the first Christian church of the apostles during the Pentecostal outpouring of the rain, and the symbol of the last Christian church during the latter rain, that was typified by the Pentecostal outpouring.

Petrus är därför symbolen för den första kristna apostoliska församlingen under pingstregnets utgjutelse, och symbolen för den sista kristna församlingen under det sena regnet, vilket förebildades av pingstutgjutelsen.

> And I saw heaven opened, and behold a white horse; and he that sat upon him was called Faithful and True, and in righteousness he doth judge and make war. His eyes were as a flame of fire, and on his head were many crowns; and he had a name written, that no man knew, but he himself. And he was clothed with a vesture dipped in blood: and his name is called The Word of God. And the armies which were in heaven followed him upon white horses, clothed in fine linen, white and clean. Revelation 19:11–14.

> Och jag såg himlen öppen, och se: en vit häst; och han som satt på den kallades Trofast och Sann, och i rättfärdighet dömer och strider han. Hans ögon var såsom en eldslåga, och på hans huvud var många kronor; och han hade ett namn skrivet, som ingen kände utom han själv. Och han var klädd i en mantel doppad i blod; och hans namn kallas Guds Ord. Och härarna som var i himlen följde honom på vita hästar, klädda i fint linne, vitt och rent. Uppenbarelseboken 19:11–14.

The white horses represent Christ’s army that are resurrected in Ezekiel 37, and they are the church triumphant, and they are stones in a crown, for Christ establishes His kingdom of glory in the time of the latter rain. As representatives of His kingdom the one hundred and forty-four thousand are jewels upon the crown which is the symbol of the kingdom he receives at the conclusion of the 2,300 days, which was both October 22, 1844 and will be again at the Sunday law. That kingdom of white horses is raised up during the latter rain, when the windows of heaven are opened, for John saw the white horse when heaven was opened.

De vita hästarna representerar Kristi här som uppväcks i Hesekiel 37, och de är den triumferande församlingen, och de är stenar i en krona, ty Kristus upprättar sitt härlighetsrike under tiden för det sena regnet. Såsom representanter för hans rike är de etthundrafyrtiofyra tusen juveler på kronan, som är symbolen för det rike han mottar vid slutet av de 2 300 dagarna, vilket både var den 22 oktober 1844 och åter skall vara det vid söndagslagen. Detta rike av vita hästar upprättas under det sena regnet, när himlens fönster öppnas, ty Johannes såg den vita hästen när himlen öppnades.

In the alpha bustle of 1849, Miller closed his eyes in death, for a little moment. Miller was Elijah, and Elijah died on July 18, 2020, and he laid in the street for 1,260 days until he reached the omega bustle and was then awakened. His awakening is marked as arriving when the dirt brush man opened the window of heaven to sweep out the rubbish. The army of white horses is raised when heaven’s window is opened, and when that occurs a separation of true and false is identified. That separation is also identified in the book of Malachi.

I alfas virrvarr år 1849 slöt Miller sina ögon i döden, för ett litet ögonblick. Miller var Elia, och Elia dog den 18 juli 2020, och han låg på gatan i 1 260 dagar tills han nådde omegas virrvarr och därefter väcktes upp. Hans uppvaknande markeras som inträffande när mannen med smutsborsten öppnade himlens fönster för att sopa ut skräpet. De vita hästarnas här uppresas när himlens fönster öppnas, och när det sker identifieras en åtskillnad mellan sant och falskt. Denna åtskillnad identifieras också i Malakis bok.

> Bring ye all the tithes into the storehouse, that there may be meat in mine house, and prove me now herewith, saith the Lord of hosts, if I will not open you the windows of heaven, and pour you out a blessing, that there shall not be room enough to receive it. Malachi 3:10.

> För in allt tionde i förrådshuset, så att det finns mat i mitt hus, och pröva mig nu i detta, säger Herren Sebaot, om jag inte skall öppna himlens fönster för er och utgjuta över er välsignelse i sådant mått att det inte finns rum nog att ta emot den. Malaki 3:10.

The spirits of the prophets are subject unto the prophets, and John in Revelation, Miller’s dream and Malachi provide three witnesses of the time when the windows of heaven are opened. In Miller’s dream it is at the omega of the call to “come and see.” The bustle in the alpha was when the scattering began, and the omega is when the gathering begins.

Profeternas andar är underordnade profeterna, och Johannes i Uppenbarelseboken, Millers dröm och Malaki utgör tre vittnen om den tid då himlens fönster öppnas. I Millers dröm sker detta vid omegan av uppmaningen att ”komma och se”. Oroligheterna i alfan var när förskingringen började, och omegan är när insamlingen börjar.

Before we proceed further into Miller’s dream we want to include James White’s commentary on the dream. James White identifies the true jewels as God’s true people and the counterfeit jewels as the wicked. I identify the jewels as truths contrasted with error. The jewels and the counterfeit jewels are both the message and the messengers contrasted with error and false messengers.

Innan vi går vidare in i Millers dröm vill vi ta med James Whites kommentar till drömmen. James White identifierar de äkta juvelerna som Guds sanna folk och de falska juvelerna som de ogudaktiga. Jag identifierar juvelerna som sanningar i kontrast till villfarelse. Juvelerna och de falska juvelerna är båda budskapet och budbärarna i kontrast till villfarelse och falska budbärare.

> “BROTHER MILLER’S DREAM

> ”BRODER MILLERS DRÖM”

> “The following dream was published in the Advent Herald, more than two years since. I then saw that it clearly marked out our past second advent experience, and that God gave the dream for the benefit of the scattered flock.

> ”Följande dröm publicerades i Advent Herald för mer än två år sedan. Jag såg då att den tydligt utmärkte vår tidigare erfarenhet i samband med den andra adventen, och att Gud gav drömmen till gagn för den skingrade hjorden.

> “Among the signs of the near approach of the great and the terrible day of the Lord, God has placed dreams. See Joel 2:28–31; Acts 2:17–20. Dreams may come in three ways; first, ‘through the multitude of business.’ See Ecclesiastes 5:3. Second, those who are under the foul spirit and deception of Satan, may have dreams through his influence. See Deuteronomy 8:1–5; Jeremiah 23:25–28; 27:9; 29:8; Zechariah 10:2; Jude 8. And third, God has always taught, and still teaches his people more or less by dreams, which come through the agency of angels and the Holy Spirit. Those who stand in the clear light of truth will know when God gives them a dream; and such will not be deceived and led astray by false dreams.

> ”Bland tecknen på den stora och fruktansvärda Herrens dags nära förestående ankomst har Gud satt drömmar. Se Joel 2:28–31; Apg. 2:17–20. Drömmar kan komma på tre sätt; för det första, ”genom stor möda”. Se Predikaren 5:3. För det andra kan de som står under Satans orena ande och förförelse få drömmar genom hans inflytande. Se 5 Moseboken 8:1–5; Jeremia 23:25–28; 27:9; 29:8; Sakarja 10:2; Judas v. 8. Och för det tredje har Gud alltid undervisat, och undervisar fortfarande, sitt folk mer eller mindre genom drömmar, vilka kommer genom änglars och den helige Andes medverkan. De som står i sanningens klara ljus kommer att veta när Gud ger dem en dröm; och sådana kommer inte att bedras och ledas vilse av falska drömmar.

> “‘And he said, Hear now my words; if there be a prophet among you, I the Lord will make myself known unto him in a vision, and will speak unto him in a dream.’ Numbers 12:6. Said Jacob, ‘The angel of the Lord spake unto me in a dream.’ Genesis 31:2. ‘And God came to Laban the Syrian in a dream by night.’ Genesis 31:24. Read the dreams of Joseph, [Genesis 37:5–9,] and then the interesting story of their fulfilment in Egypt. ‘In Gibeon the Lord appeared to Solomon in a dream by night.’ 1 Kings 3:55. The great important image of the second chapter of Daniel was given in a dream, also the four beasts, etc. of the seventh chapter. When Herod sought to destroy the infant Saviour Joseph was warned in a dream to flee into Egypt. Matthew 2:13.

> ”Och han sade: Hör nu mina ord; om det finns en profet bland er, så skall jag, Herren, göra mig känd för honom i en syn och tala till honom i en dröm.” 4 Moseboken 12:6. Jakob sade: ”Herrens ängel talade till mig i en dröm.” 1 Moseboken 31:2. ”Och Gud kom till Laban, aramén, i en nattlig dröm.” 1 Moseboken 31:24. Läs Josefs drömmar, [1 Moseboken 37:5–9,] och därefter den fängslande berättelsen om deras uppfyllelse i Egypten. ”I Gibeon uppenbarade sig Herren för Salomo i en dröm om natten.” 1 Kungaboken 3:55. Den stora och betydelsefulla bildstoden i Daniels andra kapitel gavs i en dröm, likaså de fyra djuren etc. i det sjunde kapitlet. När Herodes sökte förgöra Frälsaren som barn, blev Josef i en dröm varnad att fly till Egypten. Matteus 2:13.

> “‘And it shall come to pass in the LAST DAYS, saith God, I will pour out of my Spirit upon all flesh: and your sons and your daughters shall prophesy, and your young men shall see visions, and your old men shall dream dreams.’ Acts 2:17.

> ”’Och det skall ske i de SISTA DAGARNA, säger Gud, att jag skall utgjuta av min Ande över allt kött; och era söner och era döttrar skall profetera, och era unga män skall se syner, och era gamla män skall drömma drömmar.’ Apg. 2:17.

> “The gift of prophecy, by dreams and visions, is here the fruit of the Holy Spirit, and in the last days is to be manifested sufficiently to constitute a sign. It is one of the gifts of the gospel church.

> ”Profetians gåva, genom drömmar och syner, är här den helige Andes frukt och skall i de sista dagarna framträda i sådan omfattning att den utgör ett tecken. Den är en av evangelieförsamlingens gåvor.

> “‘And he gave some apostles; and some PROPHETS; and some evangelists; and some pastors and teachers; For the perfecting of the saints, for the work of the ministry, for the edifying of the body of Christ.’ Ephesians 4:11, 12.

> ”Och han gav några till apostlar, andra till PROFETER, andra till evangelister och andra till herdar och lärare, för att de heliga skulle fullkomnas, för att tjänandets verk skulle utföras, för att Kristi kropp skulle uppbyggas.” Efesierbrevet 4:11, 12.

> “‘And God hath set some in the church, first apostles, secondarily PROPHETS,’ etc. 1 Corinthians 12:28. ‘Despise not PROPHESYINGS.’ 1 Thessalonians 5:20. See also Acts 13:1; 21:9; Romans 7:6; 1 Corinthians 14:1, 24, 39. Prophets or prophesyings are for the edification of the church of Christ; and there is no evidence that can be produced from the word of God, that they were to cease before evangelists, pastors and teachers were to cease. But says the objector, ‘There has been so many false visions and dreams that I can not have confidence in anything of the kind.’ It is true that Satan has his counterfeit. He always had false prophets, and certainly we may expect them now in this his last hour of deception and triumph. Those who reject such special revelations because the counterfeit exists, may with equal propriety go a little farther and deny that God ever revealed himself to man in a dream or a vision, for the counterfeit always existed.

> ”Och Gud har satt några i församlingen, för det första apostlar, för det andra PROFETER”, osv. 1 Korinthierbrevet 12:28. ”Förakta inte PROFETIOR.” 1 Thessalonikerbrevet 5:20. Se även Apostlagärningarna 13:1; 21:9; Romarbrevet 7:6; 1 Korinthierbrevet 14:1, 24, 39. Profeter eller profetior är till uppbyggelse för Kristi församling; och det finns inga bevis som kan framläggas ur Guds ord för att de skulle upphöra innan evangelister, herdar och lärare skulle upphöra. Men, säger invändaren, ”Det har funnits så många falska syner och drömmar att jag inte kan hysa förtroende för något av det slaget.” Det är sant att Satan har sina förfalskningar. Han har alltid haft falska profeter, och vi kan sannerligen vänta oss dem också nu, i denna hans sista stund av bedrägeri och triumf. De som förkastar sådana särskilda uppenbarelser därför att förfalskningen existerar, kan med lika stor rätt gå ett steg längre och förneka att Gud någonsin har uppenbarat sig för människan i en dröm eller en syn, eftersom förfalskningen alltid har funnits.

> “Dreams and visions are the medium through which God has revealed himself to man. Through this medium he spake to the prophets; he has placed the gift of prophecy among the gifts of the gospel church, and has classed dreams and visions with the other signs of the ‘LAST DAYS.’ Amen.

> ”Drömmar och syner är det medel genom vilket Gud har uppenbarat sig för människan. Genom detta medel talade han till profeterna; han har placerat profetians gåva bland den evangeliska församlingens gåvor och har räknat drömmar och syner tillsammans med de andra tecknen för de ”SISTA DAGARNA”. Amen.

> “My object in the above remarks has been to remove objections in a scriptural manner, and prepare the mind of the reader for the following.

> ”Mitt syfte med ovanstående anmärkningar har varit att undanröja invändningar på ett skriftenligt sätt och att bereda läsarens sinne för det följande.

> “WM. MILLER,

> ”WM. MILLER,

> “Low Hampton, N. Y. Dec. 3, 1847.” James White, Brother Miller’s Dream, 1–6.

> ”Low Hampton, N. Y., 3 dec. 1847.” James White, Broder Millers dröm, 1–6.

> “1. The ‘casket’ represents the great truths of the Bible, relative to the second advent of our Lord Jesus Christ, which were given Brother Miller to publish to the world.

> "1. 'Kistan' representerar Bibelns stora sanningar beträffande vår Herre Jesu Kristi andra ankomst, vilka gavs åt broder Miller att förkunna för världen.

> “2. The ‘key attached’ was his manner of interpreting the prophetic Word—Comparing scripture with scripture—the Bible its own interpreter. With this key Brother Miller opened the ‘casket,’ or the great truth of the advent to the world.

> ”2. Den ’nyckel som var fästad’ var hans sätt att tolka det profetiska Ordet — att jämföra skrift med skrift — Bibeln som sin egen uttolkare. Med denna nyckel öppnade broder Miller ’skrinet’, eller den stora sanningen om adventen för världen.

> “3. The ‘jewels, diamonds, etc.’ of ‘all sorts and sizes’ so ‘beautifully arranged in their several places in the casket’ represent the children of God, [Malachi 3:17,] from all the churches, and from almost every station, and situation of life, who received the advent faith, and were seen to take a bold stand in their several stations, in the holy cause of truth. While moving in this order, each attending to his own duty, and walking humbly before God, ‘they reflected a light and glory’ to the world, equaled only by the church in the days of the apostles. The message, [Revelation 14:6,7,] went as it were, upon the wings of the wind, and the invitation, ‘Come, for all things are now ready,’ [Luke 14:17.] went abroad with power and effect.

> ”3. ”juvelerna, diamanterna osv.” av ”alla slag och storlekar”, så ”vackert ordnade var och en på sin plats i skrinet”, representerar Guds barn, [Malaki 3:17,] från alla kyrkor och från nästan varje stånd och livsställning, vilka tog emot adventstron och sågs inta en frimodig hållning var och en på sin plats i sanningens heliga sak. Medan de rörde sig i denna ordning, var och en uppmärksam på sin egen plikt och vandrande ödmjukt inför Gud, ”återspeglade de ett ljus och en härlighet” för världen, som endast kunde jämföras med församlingen på apostlarnas dagar. Budskapet, [Uppenbarelseboken 14:6,7,] gick så att säga på vindens vingar, och inbjudningen: ”Kom, ty nu är allting redo”, [Luk. 14:17,] spreds med kraft och verkan.

> “4. ‘The people began to come in, at first few in number, but increased to a crowd.’ When the advent doctrine was first preached by Brother Miller, and a very few others, it had but little effect, and but very few were waked up by it; but from 1840 to 1844, wherever it was preached, the whole community was aroused.

> ”4. ’Folket började komma in, till en början fåtaligt, men växte till en stor skara.’ När adventläran först predikades av broder Miller och mycket få andra, hade den endast ringa verkan, och endast mycket få väcktes upp genom den; men från 1840 till 1844 blev, varhelst den predikades, hela samhället uppväckt.

> “5. When the flying angel [Revelation 14:6–7] first began to preach the everlasting good news, ‘Fear God, and give glory to him; for the hour of his judgment is come,’ many shouted for joy in view of the coming of Jesus, and the restitution, who afterwards opposed and scoffed and ridiculed the truth that a little before filled them with joy. They troubled and scattered the jewels. This brings us to the autumn of 1844, when the scattering time commenced.

> ”5. När den flygande ängeln [Uppenbarelseboken 14:6–7] först började förkunna det eviga glada budskapet: ’Frukta Gud och ge honom ära, ty stunden för hans dom har kommit’, ropade många av glädje vid åsynen av Jesu ankomst och återupprättelsen, vilka därefter motsatte sig, hånade och förlöjligade den sanning som kort dessförinnan hade fyllt dem med glädje. De bekymrade och skingrade juvelerna. Detta för oss till hösten 1844, då skingringstiden började.”

> “Mark this: It was those who once ‘shouted for joy’ that troubled and scattered the jewels. And none have so effectually scattered the flock, and led them astray since 1844, as those who once preached the truth, and rejoiced in it; but have since denied the work of God, and the fulfillment of prophecy in our past advent experience.

> ”Lägg detta på minnet: Det var de som en gång ”jublade av glädje” som oroade och skingrade juvelerna. Och ingen har så verksamt skingrat hjorden och fört den vilse sedan 1844 som de som en gång predikade sanningen och gladde sig i den, men som sedan har förnekat Guds verk och profetians uppfyllelse i vår tidigare adventerfarenhet.

> “6. The ‘spurious jewels and counterfeit coin’ that were scattered among the genuine, clearly represent false converts, or ‘strange children,’ [Hosea 5:7] since the door was shut in 1844.

> ”6. De ”oäkta juvelerna och det förfalskade myntet” som var utspridda bland de äkta, representerar tydligt falska omvända, eller ”främmande barn”, [Hosea 5:7] sedan dörren stängdes år 1844.

> “7. The ‘dirt and shavings, sand and all manner of rubbish,’ represent the various and numerous errors that have been brought in among second advent believers, since the autumn of 1844. Here I will notice a few of them.

> ”7. ”Smuts och spån, sand och allt slags skräp” representerar de olika och talrika villfarelser som har införts bland dem som tror på den andra adventen sedan hösten 1844. Här skall jag uppmärksamma några av dem.

> “1. The stand that some of the ‘shepherds’ presumptuously took immediately after the Midnight cry was given, that the solemn melting power of the Holy Ghost that attended the seventh month movement was a mesmeric influence. George Storrs was among the first to take this stand. See his writings in the latter part of 1844, in the Midnight-Cry, then published in New York City. J. V. Himes, at the Albany Conference in the spring of 1845, said that the seventh month movement produced mesmerism seven feet deep. This I am told by one who was present, and heard the remark. Others who took an active part in the seventh month cry, have since pronounced that movement the work of the Devil. Attributing the work of Christ and the Holy Ghost to the Devil was in the days of our Savior, blasphemy, and it is blasphemy now. 2. The many experiments on definite time. Since the 2300 days ended in 1844, quite a number of times have been set, by different individuals, for their termination. In doing this they have removed the ‘landmarks,’ and have thrown darkness and doubt over the whole advent movement. 3. Spiritualism with all its fancies and extravagances. This wile of the Devil, which has accomplished an awful work of death, is very fitly represented by ‘shavings,’ and ‘all manner of rubbish.’ Many of those who drank down the poison of spiritualism admitted the truth of our past advent experience, and from this fact many have been made to believe that spiritualism was the natural fruit of believing that God conducted the great advent movements in 1843 and 1844. Peter, speaking of those who should ‘bring in damnable heresies, even denying the Lord that bought them,’ says ‘BY REASON OF WHOM THE WAY OF TRUTH SHALL BE EVIL SPOKEN OF.’ 4. S. S. Snow professing to be ‘Elijah the Prophet.’ This man in his strange and wild career, has also acted his part in this work of death, and his course has had a tendency to bring the true position for the waiting saints into disrepute, in the minds of many honest souls.

> ”1. Den ståndpunkt som några av ”herdarna” förmätet intog omedelbart efter det att midnattsropet hade ljudit, nämligen att den Helige Andes allvarliga, smältande kraft, som åtföljde sjunde-månadsrörelsen, var ett mesmeriskt inflytande. George Storrs var bland de första att inta denna ståndpunkt. Se hans skrifter i den senare delen av 1844 i Midnight Cry, som då utgavs i New York City. J. V. Himes sade vid Albany-konferensen våren 1845 att sjunde-månadsrörelsen frambringade mesmerism sju fot djupt. Detta har jag fått berättat för mig av en som var närvarande och hörde anmärkningen. Andra, som tog aktiv del i sjunde-månadsropet, har sedan dess förklarat att denna rörelse var Djävulens verk. Att tillskriva Kristi och den Helige Andes verk åt Djävulen var på vår Frälsares dagar hädelse, och det är hädelse nu. 2. De många försöken med bestämd tid. Sedan de 2300 dagarna slutade 1844 har ganska många tidpunkter fastställts av olika personer för deras avslutning. Genom att göra detta har de flyttat ”landmärkena” och kastat mörker och tvivel över hela adventrörelsen. 3. Spiritualismen med alla sina infall och ytterligheter. Detta Djävulens knep, som har uträttat ett fruktansvärt dödsverk, framställs mycket träffande genom ”spån” och ”allehanda slags skräp”. Många av dem som drack in spiritualismens gift erkände sanningen i vår tidigare adventerfarenhet, och genom detta faktum har många förmåtts tro att spiritualismen var den naturliga frukten av att tro att Gud ledde de stora adventrörelserna 1843 och 1844. Petrus, då han talar om dem som skulle ”införa fördärvliga villoläror och till och med förneka Herren som har återköpt dem”, säger: ”GENOM DEM SKALL SANNINGENS VÄG BLI FÖRTALAD.” 4. S. S. Snow, som utgav sig för att vara ”profeten Elia”. Denne man har också, i sitt märkliga och vilda lopp, spelat sin roll i detta dödsverk, och hans uppförande har haft en tendens att bringa de väntande heligas sanna ståndpunkt i vanrykte i många uppriktiga själars sinnen.

> “To this catalogue of errors I might add many more, such as the ‘thousand years’ of Revelation 20:4, 7, in the past, the 144,000 of Revelation 7:4; 14:1, those who ‘arose and came out of the graves’ after Christ’s resurrection, the no-work doctrine, the doctrine of the destruction of infants, etc. etc. These errors were so industriously propagated, and urged upon the waiting flock that, at the time Brother Miller had the dream the true jewels were ‘excluded from sight,’ and the words of the prophet were applicable—‘And judgment is turned away backward, and justice standeth afar off,’ etc. etc. See Isaiah 56:14.

> ”Till denna katalog av villfarelser skulle jag kunna lägga många fler, såsom de ”tusen åren” i Uppenbarelseboken 20:4, 7, i det förflutna, de 144 000 i Uppenbarelseboken 7:4; 14:1, dem som ”uppstod och gick ut ur gravarna” efter Kristi uppståndelse, läran om att inte arbeta, läran om spädbarns tillintetgörelse, osv. osv. Dessa villfarelser utbredde man med så outtröttlig flit och påträngde den väntande hjorden med sådan iver att, vid den tid då broder Miller hade drömmen, de sanna juvelerna var ”skymda för blicken”, och profetens ord var tillämpliga — ”Och rätten drives tillbaka, och rättfärdigheten står långt borta”, osv. osv. Se Jesaja 56:14.”

> “At that time there was not an advent paper in the land that advocated the cause of present truth. The ‘Day-Dawn,’ was the last to defend the true position of the little flock; but that died a number of months before the Lord gave Brother Miller this dream; and in its last dying struggle pointed the weary sighing saints to 1877, then thirty years in the future, as the time of their final deliverance. Alas! alas! No wonder that Brother Miller in his dream, ‘sat down and wept’ over this sad state of things.

> ”Vid den tiden fanns det inte någon adventtidning i landet som förespråkade den nuvarande sanningens sak. ”Day-Dawn” var den sista att försvara den lilla hjordens sanna ståndpunkt; men den upphörde flera månader innan Herren gav broder Miller denna dröm, och i sin sista dödskamp hänvisade den de trötta, suckande heliga till år 1877, då ännu trettio år i framtiden, såsom tiden för deras slutliga befrielse. Ack! ack! Inte underligt att broder Miller i sin dröm ”satte sig ned och grät” över detta sorgliga tillstånd.”

> “8. The casket, represents the advent truth that Brother Miller published to the world, as is marked out by the parable of the ten virgins. Matthew 25:1–11. First the time, 1843, second, the tarrying time, third the midnight cry, at the seventh month, 1844, and fourth, the shut door. No one who has read the Second Advent papers since 1843, will deny that Brother Miller has advocated these four important points in advent history. This harmonious system of truth or ‘casket’ has been torn in pieces, and scattered among the rubbish by those who have rejected their own experience, and have denied the very truths that they, with Brother Miller so fearlessly preached to the world.

> ”8. Skrinet representerar den adventssanning som broder Miller offentliggjorde för världen, sådan den utmärks genom liknelsen om de tio jungfrurna. Matteus 25:1–11. För det första tiden, 1843, för det andra dröjsmålstiden, för det tredje midnattsropet, i den sjunde månaden 1844, och för det fjärde den stängda dörren. Ingen som har läst Andra adventens tidningar sedan 1843 skall förneka att broder Miller har förfäktat dessa fyra viktiga punkter i adventhistorien. Detta harmoniska system av sanning, eller ”skrin”, har slitits i stycken och spritts bland bråten av dem som har förkastat sin egen erfarenhet och har förnekat just de sanningar som de, tillsammans med broder Miller, så frimodigt predikade för världen.

> “9. The man with the ‘dirt-brush’ represents the clear light of present truth, as brought to view by the third angel’s message, [Revelation 14:9–12,] which is now purging the errors away from the remnant. The cause of present truth began to revive in the spring of 1848, and has been rising and gaining strength from that time to the present. The ‘dirt-brush’ has been moving, and the errors have been passing away before the clear light of truth, and some of the precious jewels, who but a short time since were covered up and excluded from sight by darkness and error, now stand in the clear light of present truth.

> ”9. Mannen med ”smutsborsten” representerar det klara ljuset i den närvarande sanningen, såsom det framställs genom den tredje ängelns budskap, [Uppenbarelseboken 14:9–12,] vilket nu renar kvarlevan från villfarelserna. Den närvarande sanningens sak började åter upplivas våren 1848 och har från den tiden fram till nu stigit och vunnit styrka. ”Smutsborsten” har varit i rörelse, och villfarelserna har vikit undan inför sanningens klara ljus, och några av de dyrbara juvelerna, som för endast en kort tid sedan var övertäckta och dolda för blicken av mörker och villfarelse, står nu i den närvarande sanningens klara ljus.

> “This work of bringing out the jewels, and purging away error is fast increasing, and is destined to move on with increasing power, until the saints are all searched out, and receive the seal of the living God. Compare this with the thirty-fourth chapter of Ezekiel, and you will see that God has promised to gather his flock that have been scattered in this dark and cloudy day, since 1844. Before Jesus comes, the ‘little flock’ will be gathered into the ‘unity of the faith.’ Jesus is now purifying ‘unto himself a peculiar people, zealous of good works,’ and when he comes he will find his ‘church not having spot, or wrinkle, or any such thing.’ ‘Whose fan is in his hand, and he will thoroughly purge his floor, and gather his wheat into the garner, etc.’ Matthew 3:12.

> ”Detta verk med att föra fram juvelerna och rensa bort villfarelsen tilltar hastigt och är bestämt att fortgå med växande kraft, till dess att alla de heliga har blivit uppsökta och mottar den levande Gudens sigill. Jämför detta med det trettiofjärde kapitlet i Hesekiel, och ni skall se att Gud har lovat att samla sin hjord, som har blivit förskingrad under denna mörka och mulna dag, sedan 1844. Innan Jesus kommer, skall den ”lilla hjorden” samlas till ”trons enhet”. Jesus renar nu ”åt sig ett egendomsfolk, nitälskande i fråga om goda gärningar”, och när han kommer skall han finna sin ”församling utan fläck eller skrynkla eller något sådant”. ”Han har sin kastskovel i handen, och han skall noggrant rensa sin tröskplats och samla sitt vete i ladan, etc.” Matteus 3:12.

> “10. The second ‘casket much larger and more beautiful than the former’ into which the scattered ‘jewels,’ ‘diamonds’ and coins were gathered, represents the broad field of living present truth into which the scattered flock will be gathered, even 144,000, all of them having the seal of the living God. Not one of the precious diamonds will be left in the dark. Although some are not bigger than the point of a pin, they will not be overlooked, and left out in this day when God is making up his jewels. [Malachi 3:16–18] He can send his angels and haste them out as he did Lot out of Sodom. ‘A short work will the Lord make upon the earth.’ ‘He will cut it short in righteousness.’ See Romans 9:28.” James White, Footnotes to Brother Miller’s Dream.

> ”10. Den andra ’kistan, mycket större och vackrare än den förra’, i vilken de utspridda ’juvelerna’, ’diamanterna’ och mynten samlades, representerar det vida fältet av levande närvarande sanning, i vilket den skingrade hjorden skall samlas, ja, 144 000, alla med den levande Gudens sigill. Inte en enda av de dyrbara diamanterna skall lämnas kvar i mörkret. Fastän några inte är större än spetsen på en knappnål, skall de inte förbises och lämnas utanför på denna dag, då Gud samlar sina juveler. [Malaki 3:16–18] Han kan sända sina änglar och skynda dem ut, såsom han förde Lot ut ur Sodom. ’Ett kort verk skall Herren utföra på jorden.’ ’Han skall avkorta det i rättfärdighet.’ Se Romarbrevet 9:28.” James White, Fotnoter till broder Millers dröm.

Back to Articles