Article

# The Book of Daniel - Number Six

Daniels bok – nummer sex

Jehoiakim

Jojakim

Author

Jeff Pippenger

Published

December 1, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The books of Daniel and Revelation are the same book, in the same sense that the Bible is one book, consisting of the Old Testament and the New Testament.

Daniels bok och Uppenbarelseboken är samma bok, i samma mening som Bibeln är en enda bok, bestående av Gamla testamentet och Nya testamentet.

> “The history of the life, death, and resurrection of Jesus, as that of the Son of God, cannot be fully demonstrated without the evidence contained in the Old Testament. Christ is revealed in the Old Testament as clearly as in the New. The one testifies of a Saviour to come, while the other testifies of a Saviour that has come in the manner predicted by the prophets. In order to appreciate the plan of redemption, the Scripture of the Old Testament must be thoroughly understood. It is the glorified light from the prophetic past that brings out the life of Christ and the teachings of the New Testament with clearness and beauty. The miracles of Jesus are a proof of his divinity; but the strongest proofs that he is the world’s Redeemer are found in the prophecies of the Old Testament compared with the history of the New. Jesus said to the Jews ‘Search the Scriptures; for in them ye think ye have eternal life, and they are they which testify of me.’ At that time there was no other scripture in existence save that of the Old Testament; so the injunction of the Saviour is plain.” Spirit of Prophecy, volume 3, 211.

> ”Historien om Jesu liv, död och uppståndelse, såsom Guds Sons, kan inte fullt ut bevisas utan det vittnesbörd som finns i Gamla testamentet. Kristus uppenbaras i Gamla testamentet lika tydligt som i Nya. Det ena vittnar om en Frälsare som skulle komma, medan det andra vittnar om en Frälsare som har kommit på det sätt som profeterna förutsade. För att rätt kunna uppskatta återlösningsplanen måste Gamla testamentets Skrift förstås grundligt. Det är det förhärligade ljuset från det profetiska förflutna som låter Kristi liv och Nya testamentets läror framträda med klarhet och skönhet. Jesu underverk är ett bevis på hans gudomlighet; men de starkaste bevisen för att han är världens Återlösare finns i Gamla testamentets profetior jämförda med Nya testamentets historia. Jesus sade till judarna: ’Rannsaka skrifterna; ty ni menar att ni i dem har evigt liv, och det är dessa som vittnar om mig.’ Vid den tiden fanns ingen annan skrift än Gamla testamentets; därför är Frälsarens uppmaning tydlig.” Spirit of Prophecy, band 3, 211.

The strongest evidence of who and what Christ is, is when the prophecies of the Old Testament are compared with the fulfillment of those prophecies in the history of the New Testament. So too, with the relationship of the books of Daniel and Revelation.

Det starkaste beviset på vem och vad Kristus är framträder när Gamla testamentets profetior jämförs med uppfyllelsen av dessa profetior i Nya testamentets historia. Så är det också med förhållandet mellan Daniels bok och Uppenbarelseboken.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation.” Acts of the Apostles, 585.

> ”I Uppenbarelseboken möts alla Bibelns böcker och når sitt slut. Här finns komplementet till Daniels bok. Den ena är en profetia; den andra en uppenbarelse.” Apostlagärningarna, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The fulfillment of the prophecies of the Old Testament were “the strongest” “proof” of Christ’s “divinity.” The strongest evidence of the divinity of the prophecies in the book of Daniel, are the fulfillment of those prophecies as represented in the book of Revelation. The prophecies in Daniel are continued in the book of Revelation, and they are brought to perfection in the last days, when the Revelation of Jesus Christ is unsealed.

Ordet ”komplement” betyder att föra till fullkomning. Uppfyllelsen av Gamla testamentets profetior var det ”starkaste” ”beviset” på Kristi ”gudomlighet”. Det starkaste beviset på profetiornas gudomlighet i Daniels bok är uppfyllelsen av dessa profetior, sådan den framställs i Uppenbarelseboken. Profetiorna i Daniel fortsätter i Uppenbarelseboken, och de förs till fullkomning i de sista dagarna, när Jesu Kristi uppenbarelse avförseglas.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> ”Uppenbarelseboken är en förseglad bok, men den är också en öppnad bok. Den skildrar underbara händelser som skall äga rum under de sista dagarna av denna jords historia. Denna boks undervisning är bestämd, inte mystisk och obegriplig. I den upptas samma profetiska linje som i Daniel. Vissa profetior har Gud upprepat och därigenom visat att vikt måste fästas vid dem. Herren upprepar inte sådant som inte är av någon större betydelse.” Manuscript Releases, volym 9, 8.

> In the third year of the reign of Jehoiakim king of Judah came Nebuchadnezzar king of Babylon unto Jerusalem, and besieged it. Daniel 1:1.

> I Juda kung Jojakims tredje regeringsår kom Nebukadnessar, Babels kung, till Jerusalem och belägrade det. Daniel 1:1.

The first verse of the book of Daniel has a wealth of prophetic information when rightly considered. We will begin our consideration with Jehoiakim.

Den första versen i Daniels bok rymmer en rikedom av profetisk information, när den rätt förstås. Vi ska inleda vår betraktelse med Jojakim.

Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah. As such, he represents the first angel’s message. His son Jehoiachin, who was also known as Jeconiah or Coniah, represented the second angel’s message. Jehoiachin was followed by Zedekiah, the last of the three final kings of Judah. Zedekiah represents the third angel’s message. There are several prophetic witnesses that uphold that Jehoiakim is a symbol of the first angel’s message. It is important to understand these proofs, for it identifies that the first verse of chapter one of Daniel is identifying the first angel’s message, and that fact is an anchor that allows the first chapter to be understood as the first angel’s message of Revelation fourteen. We will begin in second Chronicles.

Jojakim var den förste av Juda tre sista kungar. Som sådan representerar han den förste ängelns budskap. Hans son Jojakin, som också var känd som Jekonja eller Konja, representerade den andre ängelns budskap. Efter Jojakin följde Sidkia, den siste av Juda tre sista kungar. Sidkia representerar den tredje ängelns budskap. Det finns flera profetiska vittnen som bekräftar att Jojakim är en symbol för den förste ängelns budskap. Det är viktigt att förstå dessa bevis, ty de identifierar att den första versen i Daniels första kapitel utpekar den förste ängelns budskap, och detta faktum är ett ankare som gör det möjligt att förstå det första kapitlet som Uppenbarelsebokens fjortonde kapitels första ängels budskap. Vi ska börja i Andra Krönikeboken.

> And them that had escaped from the sword carried he away to Babylon; where they were servants to him and his sons until the reign of the kingdom of Persia: To fulfil the word of the Lord by the mouth of Jeremiah, until the land had enjoyed her sabbaths: for as long as she lay desolate she kept sabbath, to fulfil threescore and ten years. 2 Chronicles 36:20, 21.

> Och dem som hade undkommit svärdet förde han bort till Babylon; där var de tjänare åt honom och hans söner intill det persiska rikets välde: för att uppfylla Herrens ord genom Jeremias mun, tills landet hade fått njuta sina sabbater; så länge det låg öde höll det sabbat, till dess sjuttio år hade fullbordats. 2 Krönikeboken 36:20, 21.

The captivity in Babylon for seventy years was so the land could enjoy the sabbaths that had not been fulfilled in agreement with Leviticus twenty-five. Seventy years of sabbaths amounts to four hundred and ninety years, that ancient Israel had disregarded the direction of Leviticus twenty-five. Four hundred and ninety years of rebellion preceded seventy years of captivity. At the ending of the four hundred and ninety years, three kings would be placed into subjection by Nebuchadnezzar.

Fångenskapen i Babylon i sjuttio år var till för att landet skulle få njuta av de sabbater som inte hade hållits i enlighet med Tredje Moseboken tjugofem. Sjuttio år av sabbater uppgår till fyrahundranittio år, under vilka det forntida Israel hade åsidosatt anvisningarna i Tredje Moseboken tjugofem. Fyrahundranittio år av uppror föregick sjuttio år av fångenskap. Vid slutet av de fyrahundranittio åren skulle tre kungar läggas under Nebukadnessars välde.

At the end of the seventy years of captivity, the Lord raised up Cyrus, who was the first of the three kings that would decree that Israel could return and rebuild Jerusalem. Artaxerxes was the third of those three kings and he made the third decree in 457 BC. The third decree began the twenty-three hundred years of Daniel chapter eight, and verse fourteen. In 1798, the first end of the indignation ended, the book of Daniel was unsealed and the first of the three angels arrived. The third angel arrived on October 22, 1844.

Vid slutet av de sjuttio åren i fångenskap uppväckte Herren Koresh, som var den förste av de tre kungar som skulle utfärda påbud om att Israel kunde återvända och bygga upp Jerusalem på nytt. Artaxerxes var den tredje av dessa tre kungar, och han utfärdade det tredje påbudet år 457 f.Kr. Det tredje påbudet inledde de tvåtusen trehundra åren i Daniels bok, kapitel åtta, vers fjorton. År 1798 upphörde indignationens första slut, Daniels bok blev upplåst och den förste av de tre änglarna anlände. Den tredje ängeln anlände den 22 oktober 1844.

The three last kings of Judah were all confronted by Nebuchadnezzar, and at Jehoiakim’s captivity, the seventy years began. It continued until Babylon was destroyed, and the general (Cyrus) that had destroyed Babylon, and who shortly thereafter became the king, passed the first of three decrees. The third decree began the prophecy of the evenings and mornings that ended with the arrival of the third of three angels. Christ always identifies the end with the beginning.

Judas tre sista kungar konfronterades alla av Nebukadnessar, och vid Jojakims fångenskap började de sjuttio åren. De fortgick tills Babylon förstördes, och fältherren (Kyros), som hade förstört Babylon och kort därefter blev kung, utfärdade det första av tre påbud. Det tredje påbudet inledde profetian om aftnarna och morgnarna, som slutade med ankomsten av den tredje av tre änglar. Kristus identifierar alltid slutet med början.

The beginning of the seventy years took place with Nebuchadnezzar’s first attack against Jerusalem. The ending of the seventy years was marked by the destruction of Babylon. The final and complete destruction of Jerusalem was brought upon the third of three kings who had all been attacked by Nebuchadnezzar. The destruction of Jerusalem was progressive. The last three kings represent one prophetic symbol, in the sense that they all had been attacked by Nebuchadnezzar. They typified the three decrees that were all one symbol, as were the three angels at the end of the twenty-three hundred days.

De sjuttio årens början inträffade vid Nebukadnessars första angrepp mot Jerusalem. Slutet på de sjuttio åren markerades av Babylons förstörelse. Jerusalems slutliga och fullständiga förstörelse kom över den tredje av tre kungar, vilka alla hade angripits av Nebukadnessar. Jerusalems förstörelse var fortskridande. De tre sista kungarna utgör en och samma profetiska symbol, i den meningen att de alla hade angripits av Nebukadnessar. De var en förebild för de tre påbuden, som alla utgjorde en och samma symbol, liksom de tre änglarna vid slutet av de tvåtusen trehundra dagarna.

> “In the seventh chapter of Ezra the decree is found. Verses 12-26. In its completest form it was issued by Artaxerxes, king of Persia, 457 BC. But in Ezra 6:14 the house of the Lord at Jerusalem is said to have been built ‘according to the commandment [‘decree,’ margin] of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia.’ These three kings, in originating, reaffirming, and completing the decree, brought it to the perfection required by the prophecy to mark the beginning of the 2300 years. Taking 457 BC, the time when the decree was completed, as the date of the commandment, every specification of the prophecy concerning the seventy weeks was seen to have been fulfilled.” The Great Controversy, 326.

> ”I Esras sjunde kapitel återfinns dekretet. Verserna 12–26. I sin mest fullständiga form utfärdades det av Artaxerxes, konung i Persien, 457 f.Kr. Men i Esra 6:14 sägs det att Herrens hus i Jerusalem blev byggt ”enligt befallningen [”dekretet”, marginalen] från Koresh, Darejavesh och Artaxerxes, konung i Persien.” Dessa tre konungar förde, genom att utfärda, bekräfta på nytt och fullborda dekretet, det till den fullkomning som profetian krävde för att utmärka början på de 2300 åren. När man tog 457 f.Kr., tiden då dekretet fullbordades, som tidpunkten för befallningen, visade det sig att varje enskild bestämmelse i profetian angående de sjuttio veckorna hade uppfyllts.” The Great Controversy, 326.

Sister White identifies that the three decrees were necessary for the perfection of the prophecy. She defines their relation to each other, and in so doing, identifies the grammatical characteristics of the Hebrew word “truth.” She says the first decree originated, the second decree reaffirmed, and the third decree completed “every specification of the prophecy concerning the seventy weeks.” The Hebrew word “truth” is created by the combination of the first, thirteenth and last letters of the Hebrew alphabet. The first decree originated, the second reaffirmed and the last decree completed the prophecy. The three decrees contain the signature of Alpha and Omega, and they were fulfilled at the end of the seventy-year prophecy of the captivity in Babylon, even though the third decree arrived well after the seventy years ended. The three decrees were progressive, and though they were three decrees, they were still one prophetic symbol.

Syster White visar att de tre påbuden var nödvändiga för profetians fullkomnande. Hon definierar deras relation till varandra och identifierar därigenom de grammatiska kännetecknen hos det hebreiska ordet ”sanning”. Hon säger att det första påbudet uppstod, det andra påbudet bekräftade på nytt, och det tredje påbudet fullbordade ”varje bestämmelse i profetian om de sjuttio veckorna”. Det hebreiska ordet ”sanning” bildas genom kombinationen av den första, den trettonde och den sista bokstaven i det hebreiska alfabetet. Det första påbudet uppstod, det andra bekräftade på nytt och det sista påbudet fullbordade profetian. De tre påbuden bär Alfa och Omegas signatur, och de uppfylldes vid slutet av sjuttioårsprofetian om fångenskapen i Babylon, även om det tredje påbudet kom långt efter det att de sjuttio åren hade avslutats. De tre påbuden var progressiva, och fastän de var tre påbud, var de likväl en och samma profetiska symbol.

The first angel arrived in 1798, the second angel arrived in the spring of 1844, and the third angel arrived on October 22, 1844. Those three angels are one prophetic symbol, representing the everlasting gospel of Revelation chapter fourteen.

Den förste ängeln kom år 1798, den andre ängeln kom våren 1844, och den tredje ängeln kom den 22 oktober 1844. Dessa tre änglar utgör en och samma profetiska symbol och representerar det eviga evangeliet i Uppenbarelsebokens fjortonde kapitel.

> “The first and second messages were given in 1843 and 1844, and we are now under the proclamation of the third; but all three of the messages are still to be proclaimed. It is just as essential now as ever before that they shall be repeated to those who are seeking for the truth. By pen and voice we are to sound the proclamation, showing their order, and the application of the prophecies that bring us to the third angel’s message. There cannot be a third without the first and second. These messages we are to give to the world in publications, in discourses, showing in the line of prophetic history the things that have been and the things that will be.” Selected Messages, book 2, 104, 105.

> ”Det första och det andra budskapet gavs år 1843 och 1844, och vi står nu under förkunnelsen av det tredje; men alla tre budskapen skall fortfarande förkunnas. Det är nu lika väsentligt som någonsin tidigare att de upprepas för dem som söker sanningen. Med penna och röst skall vi låta förkunnelsen ljuda och visa deras ordning samt tillämpningen av de profetior som för oss fram till den tredje ängelns budskap. Det kan inte finnas något tredje utan det första och det andra. Dessa budskap skall vi ge till världen i publikationer och i tal, i den profetiska historiens linje visa de ting som har varit och de ting som skall komma.” Selected Messages, bok 2, 104, 105.

The last three kings of Judah were one symbol, for they were all brought into various degrees of subjection by the king of Babylon. The last three kings of Judah, the three decrees and the three angels, though distinctly three are also represented as one prophetic symbol.

Judas tre sista kungar utgjorde en och samma symbol, ty de blev alla i olika grad underkuvade av Babylons kung. Judas tre sista kungar, de tre förordningarna och de tre änglarna, fastän de tydligt är tre, framställs också som en enda profetisk symbol.

The last three kings are part of the prophetic setting of the beginning of the prophecy of seventy years of captivity, and as such they become part of the beginning that illustrates the end of the seventy years of captivity. The captivity began with the progressive subjection of three kings, ending with the destruction of the kingdom and its capital city. The end of the prophecy marks the destruction of the nation and capital of Babylon, which marks the arrival of the three progressive decrees. The beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy is marked by three progressive decrees, and it illustrates the ending of the twenty-three hundred year prophecy, which consists of three progressive messages.

De tre sista kungarna utgör en del av den profetiska ramen vid början av profetian om de sjuttio årens fångenskap, och som sådana blir de en del av den början som åskådliggör slutet på de sjuttio årens fångenskap. Fångenskapen började med det gradvisa underkuvandet av tre kungar och slutade med förstörelsen av riket och dess huvudstad. Slutet på profetian markerar förstörelsen av Babylons nation och huvudstad, vilket markerar ankomsten av de tre gradvisa dekreten. Början av den tvåtusentrehundraåriga profetian markeras av tre gradvisa dekret, och den åskådliggör slutet på den tvåtusentrehundraåriga profetian, vilket består av tre gradvisa budskap.

The three angels, and their respective three messages, had been typified by three kings and their three progressive decrees. The three kings that proclaimed their respective three decrees had been typified by three progressive kings, who had each presented their messages of rebellion against Nebuchadnezzar. Three messages of rebellion, typified three decrees, that in turn typified three messages. One begins the prophecy of seventy years, that in turn ends with the beginning of the twenty-three-hundred-year prophecy, that ends at the arrival of the third angel in 1844. The seventy years that the land was to enjoy its Sabbath cannot be separated from October 22, 1844.

De tre änglarna och deras respektive tre budskap hade förebildats av tre kungar och deras tre fortskridande påbud. De tre kungar som förkunnade sina respektive tre påbud hade förebildats av tre fortskridande kungar, som var och en hade framfört sina budskap om uppror mot Nebukadnessar. Tre budskap om uppror förebildade tre påbud, vilka i sin tur förebildade tre budskap. Det ena inleder profetian om de sjuttio åren, vilken i sin tur avslutas med början av den tvåtrettonhundraåriga profetian, som avslutas vid den tredje ängelns ankomst år 1844. De sjuttio åren då landet skulle njuta sin sabbat kan inte skiljas från den 22 oktober 1844.

Jehoiakim represents Cyrus’ first decree and also the first angel’s message of Revelation chapter fourteen. Beyond this, the three witnesses of the last three Judean kings, the three decrees and the three angel’s messages, provide precise information of the symbol of Jehoiakim, for the prophetic history of the three angels has been very carefully marked by inspiration. All three messages have a historical arrival and thereafter a historical empowerment.

Jojakim representerar Kyros’ första dekret och även den förste ängelns budskap i Uppenbarelseboken kapitel fjorton. Utöver detta ger de tre vittnena — de tre sista judiska kungarna, de tre dekreten och de tre änglabudskapen — exakt information om symbolen Jojakim, ty de tre änglarnas profetiska historia har mycket noggrant utmärkts genom inspiration. Alla tre budskapen har ett historiskt ankommande och därefter ett historiskt bemyndigande.

The first angel arrived in 1798, and was empowered on August 11, 1840, with the confirmation of the day for a year principle.

Den första ängeln anlände år 1798 och gavs den 11 augusti 1840 kraft genom bekräftelsen av principen om en dag för ett år.

> “In the year 1840 another remarkable fulfillment of prophecy excited widespread interest. two years before, Josiah Litch, one of the leading ministers preaching the second advent, published an exposition of Revelation 9, predicting the fall of the Ottoman Empire. According to his calculations, this power was to be overthrown . . . on the 11th of August, 1840, when the Ottoman power in Constantinople may be expected to be broken. And this, I believe, will be found to be the case.’

> ”År 1840 väckte ännu ett anmärkningsvärt uppfyllande av profetian utbrett intresse. Två år tidigare hade Josiah Litch, en av de ledande förkunnarna av den andra adventen, publicerat en utläggning av Uppenbarelseboken 9, där han förutsade det osmanska rikets fall. Enligt hans beräkningar skulle denna makt störtas ... den 11 augusti 1840, då man kan förvänta att den osmanska makten i Konstantinopel skall brytas. Och detta tror jag skall visa sig vara fallet.”

> “At the very time specified, Turkey, through her ambassadors, accepted the protection of the allied powers of Europe, and thus placed herself under the control of Christian nations. The event exactly fulfilled the prediction. When it became known, multitudes were convinced of the correctness of the principles of prophetic interpretation adopted by Miller and his associates, and a wonderful impetus was given to the advent movement. Men of learning and position united with Miller, both in preaching and in publishing his views, and from 1840 to 1844 the work rapidly extended.” The Great Controversy, 334, 335.

> ”På just den angivna tiden accepterade Turkiet, genom sina ambassadörer, de europeiska allierade makternas beskydd och ställde sig därmed under de kristna nationernas kontroll. Händelsen uppfyllde förutsägelsen exakt. När detta blev känt, blev stora skaror övertygade om riktigheten i de principer för profetisk uttolkning som antagits av Miller och hans medarbetare, och adventrörelsen fick en underbar drivkraft. Lärda och inflytelserika män förenade sig med Miller, både i att predika och i att publicera hans uppfattningar, och från 1840 till 1844 utvidgades verket snabbt.” The Great Controversy, 334, 335.

The first angel arrived announcing the opening of the judgment in 1798, but the message was premised on the validity of William Miller’s identification that a day in Bible prophecy represents a year. That principle was confirmed “on the 11th of August, 1840,” and the first message was empowered. With the failure of the prediction of Christ’s return in the biblical year of 1843, which extended into the year 1844, the second angel of Revelation chapter fourteen arrived. With the failure of the prediction in the spring of 1844, the Protestant churches rejected Miller’s rule of a day for a year, and became the daughters of Babylon. That message was thereafter empowered in the summer of 1844, when it was joined by the message of the Midnight Cry. With the fulfillment of the message of the Midnight Cry on October 22, 1844, the third angel arrived with his message.

Den förste ängeln framträdde och förkunnade domens öppnande år 1798, men budskapet vilade på giltigheten av William Millers identifiering att en dag i Bibelns profetia motsvarar ett år. Den principen bekräftades ”den 11 augusti 1840”, och det första budskapet blev kraftfullt. När förutsägelsen om Kristi återkomst under det bibliska året 1843, vilket sträckte sig in i året 1844, visade sig slå fel, framträdde den andre ängeln i Uppenbarelsebokens fjortonde kapitel. När förutsägelsen våren 1844 slog fel, förkastade de protestantiska kyrkorna Millers regel om en dag för ett år och blev Babylons döttrar. Detta budskap blev därefter kraftfullt sommaren 1844, när det förenades med Midnattsropets budskap. När Midnattsropets budskap uppfylldes den 22 oktober 1844, framträdde den tredje ängeln med sitt budskap.

Due to the disobedience of Laodicean Adventism in 1863, God’s people were assigned to repeat the history of ancient Israel’s wandering in the wilderness. The empowerment of the third message would wait until September 11, 2001. Each of the three messages arrive in history and are thereafter empowered.

På grund av den laodiceiska adventismens olydnad år 1863 ålades Guds folk att återupprepa det forntida Israels historia under vandringen i öknen. Först den 11 september 2001 skulle den tredje ängelns budskap få sin kraft. Vart och ett av de tre budskapen träder in i historien och får därefter sin kraft.

Jehoiakim and Cyrus represent the empowerment of the first angel, not its arrival. Though Jehoiakim was the first of the last three kings of Judah, and though he represents the first angel’s message, the prophetic characteristics that he, and also Cyrus, demonstrate that they are both symbols of the empowerment of the first angel, and not symbols of the arrival of the first angel. The arrival of the first message in the history of Jehoiakim was Manasseh, the first of the last seven kings of Judah.

Jojakim och Koresh representerar den första ängelns bemyndigande, inte dess ankomst. Fastän Jojakim var den förste av Judas tre sista kungar, och fastän han representerar den första ängelns budskap, visar de profetiska kännetecken som han, och även Koresh, uppvisar, att de båda är symboler för den första ängelns bemyndigande och inte symboler för den första ängelns ankomst. Den första budskapets ankomst i Jojakims historia var Manasse, den förste av Judas sju sista kungar.

Seven kings preceded the complete and final destruction of Jerusalem. Those seven kings represent a progressive history, as was the history they typified from 1798 to 1844. The first angel arrived in 1798, and the third arrived on October 22, 1844. The history of 1798 to 1844, is the history of the first and second angels. The history of the third angel began in 1844. When Sister White identifies the symbolism of the seven thunders of Revelation chapter ten, she says the seven thunders represent the history of the first and second angels, but not the third angel.

Sju kungar föregick Jerusalems fullständiga och slutliga förstörelse. Dessa sju kungar representerar en fortskridande historia, såsom också den historia de var en förebild för från 1798 till 1844. Den förste ängeln anlände år 1798, och den tredje anlände den 22 oktober 1844. Historien från 1798 till 1844 är den förste och den andre ängelns historia. Den tredje ängelns historia började år 1844. När syster White identifierar symboliken i de sju tordönen i Uppenbarelsebokens tionde kapitel, säger hon att de sju tordönen representerar den förste och den andre ängelns historia, men inte den tredje ängeln.

> “The special light given to John which was expressed in the seven thunders was a delineation of events which would transpire under the first and second angels’ messages.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> ”Det särskilda ljus som gavs åt Johannes och som kom till uttryck i de sju tordönen var en framställning av händelser som skulle äga rum under den förste och den andre ängelns budskap.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volym 7, 971.

The history of the seven thunders of Revelation chapter ten, emphasize the history of the empowerment of the first angel on August 11, 1840 through to the great disappointment on October 22, 1844, but it none-the-less, includes the entire history of the first and second angels. The general application of the seven thunders is that it represents 1798 through to October 22, 1844. The history of the arrival of the first angel from 1798 to the great disappointment is the history of the first and second angels, and it is prophetically represented as seven thunders. The seven thunders were also typified by the last seven kings of Judah. The last three of those kings were not only identifying sequential kings, but together they are one symbol made up of a first, middle and last.

Historien om de sju tordnen i Uppenbarelsebokens tionde kapitel betonar historien om den förste ängelns bemyndigande från den 11 augusti 1840 fram till den stora besvikelsen den 22 oktober 1844, men den innefattar likväl hela historien om den förste och den andre ängeln. Den allmänna tillämpningen av de sju tordnen är att de representerar tiden från 1798 till den 22 oktober 1844. Historien om den förste ängelns ankomst från 1798 till den stora besvikelsen är historien om den förste och den andre ängeln, och den framställs profetiskt som sju tordön. De sju tordnen förebildades också av de sista sju kungarna i Juda. De tre sista av dessa kungar identifierade inte bara efter varandra följande kungar, utan tillsammans utgör de en symbol sammansatt av en förste, en mellerste och en siste.

In the history of the three angels, the first message was empowered on August 11, 1840, and both Jehoiakim and Cyrus typified that event.

I de tre änglarnas historia fick det första budskapet kraft den 11 augusti 1840, och både Jojakim och Kyros var förebilder för den händelsen.

We will continue to identify these most important truths in the next article.

Vi kommer att fortsätta att identifiera dessa allra viktigaste sanningar i nästa artikel.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of his law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.

> ”Sträng integritet bör hållas dyrbar av varje studerande. Varje sinne bör med vördnadsfull uppmärksamhet vända sig till Guds uppenbarade ord. Ljus och nåd skall ges åt dem som sålunda lyder Gud. De skall skåda underbara ting i hans lag. Stora sanningar, som sedan pingstdagen har legat ohörsammade och osedda, skall lysa fram ur Guds ord i sin ursprungliga renhet. För dem som verkligen älskar Gud skall den Helige Ande uppenbara sanningar som har bleknat ur sinnet och skall också uppenbara sanningar som är helt nya. De som äter Människosonens kött och dricker hans blod skall ur Daniels och Uppenbarelsebokens böcker hämta sanning som är inspirerad av den Helige Ande. De skall sätta krafter i rörelse som inte kan undertryckas. Barns läppar skall öppnas för att förkunna de hemligheter som har varit dolda för människors sinnen. Herren har utvalt det som för världen är dåraktigt för att låta de visa komma på skam, och det som för världen är svagt för att låta det starka komma på skam.

> “The Bible should not be brought into our schools to be sandwiched in between infidelity. The Bible must be made the groundwork and subject-matter of education. It is true that we know much more of the word of the living God than we knew in the past, but there is still much more to be learned. It should be used as the word of the living God, and esteemed as first, and last, and best in everything. Then will be seen true spiritual growth. The students will develop healthy religious characters, because they eat the flesh and drink the blood of the Son of God. But unless watched and nurtured, the health of the soul decays. Keep in the channel of light. Study the Bible. Those who serve God faithfully will be blessed. He who permits no faithful work to go unrewarded will crown every act of loyalty and integrity with special tokens of his love and approbation.” Review and Herald, August 17, 1897.

> ”Bibeln bör inte föras in i våra skolor för att trängas in mellan otro. Bibeln måste göras till grundval och innehåll i undervisningen. Det är sant att vi känner mycket mer av den levande Gudens ord än vi gjorde tidigare, men det finns fortfarande mycket mer att lära. Den bör brukas såsom den levande Gudens ord och aktas som det första, det sista och det bästa i allting. Då skall sann andlig tillväxt bli synlig. Studenterna kommer att utveckla sunda religiösa karaktärer, därför att de äter Människosonens kött och dricker hans blod. Men om själens hälsa inte övervakas och vårdas, förfaller den. Håll er i ljusets strömfåra. Studera Bibeln. De som troget tjänar Gud skall bli välsignade. Han som inte låter något troget arbete gå utan lön skall kröna varje handling av trohet och redbarhet med särskilda tecken på sin kärlek och sitt bifall.” Review and Herald, 17 augusti 1897.

Back to Articles