Article

# Panium - Number Ten

Panium – Nummer tio

The Rise and Fall of Nations: Sealing the 144,000 and the Hidden Prophetic History of Daniel 11:10–16

Nationernas uppgång och fall: beseglingen av de 144 000 och den dolda profetiska historien i Daniel 11:10–16

Author

Jeff Pippenger

Published

April 16, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

The theme in verses eleven and twelve is the rise and fall of the king of the south, as is the final rise and fall of the United States represented in the final president in verse two, as is the final earthly representative of the dragon power; the United Nation’s final rise and fall represented in verses three and four. Verses five through nine represent the history of the papal power from 538 unto 1798. 538 marks the empowerment of the papal power, 1798 marks the deadly wound of the papacy, and therefore verses five through nine represent the final rise and fall of the beast. Verse ten marks 1989 as the fall of the king of the south as represented in the former Soviet Union.

Temat i verserna elva och tolv är sydens kungs uppgång och fall, liksom Förenta staternas slutliga uppgång och fall, representerat i den siste presidenten i vers två, liksom den slutlige jordiske representanten för drakmakten; Förenta nationernas slutliga uppgång och fall, representerat i verserna tre och fyra. Verserna fem till nio representerar påvemaktens historia från 538 till 1798. År 538 markerar bemyndigandet av påvemakten, år 1798 markerar påvedömets dödliga sår, och därför representerar verserna fem till nio vilddjurets slutliga uppgång och fall. Vers tio markerar år 1989 som sydens kungs fall, representerat i det forna Sovjetunionen.

> “Every nation that has come upon the stage of action has been permitted to occupy its place on the earth, that it might be seen whether it would fulfill the purpose of ‘the Watcher and the Holy One.’ Prophecy has traced the rise and fall of the world’s great empires—Babylon, Medo-Persia, Greece, and Rome. With each of these, as with nations of less power, history repeated itself. Each had its period of test, each failed, its glory faded, its power departed, and its place was occupied by another. . . .

> ”Varje nation som har trätt fram på handlingens skådeplats har tillåtits inta sin plats på jorden, för att det skulle kunna ses huruvida den skulle uppfylla syftet hos ”Väktaren och den Helige”. Profetian har skildrat uppgången och fallet för världens stora imperier — Babylon, Medo-Persien, Grekland och Rom. Med vart och ett av dessa, liksom med nationer av mindre makt, upprepade sig historien. Var och en hade sin prövotid, var och en misslyckades, dess härlighet förbleknade, dess makt vek bort, och dess plats intogs av en annan....

> “From the rise and fall of nations as made plain in the pages of Holy Writ, they need to learn how worthless is mere outward and worldly glory. Babylon, with all its power and its magnificence, the like of which our world has never since beheld,—power and magnificence which to the people of that day seemed so stable and enduring,—how completely has it passed away! As ‘the flower of the grass’ it has perished. So perishes all that has not God for its foundation. Only that which is bound up with His purpose and expresses His character can endure. His principles are the only steadfast things our world knows.” Education, 177, 184.

> ”Av nationernas uppgång och fall, sådana de klart framträder på den heliga Skrifts sidor, behöver de lära hur värdelös enbart yttre och världslig härlighet är. Babylon, med all sin makt och sin prakt, vars like vår värld sedan dess aldrig har skådat — makt och prakt som för den tidens människor tycktes så fast och beständig — hur fullständigt har det inte försvunnit! Såsom ”gräsets blomster” har det gått under. Så förgås allt som inte har Gud till sin grundval. Endast det som är förenat med hans syfte och ger uttryck åt hans karaktär kan bestå. Hans principer är det enda fasta som vår värld känner.” Education, 177, 184.

Verses eleven and twelve identify the final rise and fall of the king of the south, as represented by Russia. Verses thirteen through fifteen identify the final rise and fall of the United States. The entire prophetic narrative of chapter eleven is built upon the structure of the rise and fall of kingdoms. The student of prophecy must consider this fact if he is to have any possibility of rightly dividing the prophetic message of chapter eleven.

Verserna elva och tolv identifierar den slutliga uppgången och fallet för kungen i söder, såsom representerad av Ryssland. Verserna tretton till och med femton identifierar Förenta staternas slutliga uppgång och fall. Hela den profetiska berättelsen i kapitel elva är uppbyggd kring strukturen av rikens uppgång och fall. Den som studerar profetian måste beakta detta faktum, om han över huvud taget skall ha någon möjlighet att rätt dela det profetiska budskapet i kapitel elva.

The foundational perspective of Daniel chapter eleven is that it consists of repeated illustrations of the rise and fall of kingdoms. When Sister White stated, “So perished the Medo-Persian kingdom, and the kingdoms of Grecia and Rome,” she is identifying “Grecia” as the dragon, “Rome” as the beast and “Medo-Persia” as the false prophet. She is identifying the final rise and fall of the final earthly kingdom which consists of the dragon, the beast and the false prophet who begin their rise at the Sunday law and lead the world to Armageddon in fulfillment of Revelation 16:12–21. She is directing God’s people to “the rise and fall of nations as made plain in the pages of Holy Writ” as the perspective to employ in order “to learn how worthless is mere outward and worldly glory.”

Det grundläggande perspektivet i Daniels elfte kapitel är att det består av upprepade illustrationer av rikens uppgång och fall. När syster White sade: ”Så gick det medo-persiska riket under, liksom rikena Grekland och Rom”, identifierar hon ”Grekland” som draken, ”Rom” som vilddjuret och ”Medo-Persien” som den falske profeten. Hon identifierar den slutliga uppgången och det slutliga fallet för det sista jordiska riket, vilket består av draken, vilddjuret och den falske profeten, vilka inleder sin uppgång vid söndagslagen och leder världen till Harmageddon i uppfyllelse av Uppenbarelseboken 16:12–21. Hon leder Guds folk till ”nationernas uppgång och fall, såsom det klargörs på den heliga Skrifts sidor” som det perspektiv som bör tillämpas för att ”lära hur värdelös blott yttre och världslig härlighet är.”

The reason we need “to learn how worthless is mere outward and worldly glory,” is to further understand that everything perishes “that has not God for its foundation.” It is therefore a life-or-death proposition to have God or not to have God as your foundation. From that point in the development of the thought Sister White then defines what it means to have God as your foundation when she states, “Only that which is bound up with His purpose and expresses His character can endure.” She has just explained that everything not on God’s foundation perishes, and that a two-fold qualifier of what is built upon the foundation is whether a thing is “bound up with His purposes,” and that which “expresses His character.” His character is His foundation.

Anledningen till att vi behöver ”lära oss hur värdelös den blotta yttre och världsliga härligheten är” är att ytterligare förstå att allt går under ”som inte har Gud till sin grundval”. Det är därför en fråga om liv eller död att ha Gud eller att inte ha Gud som sin grundval. Från den punkten i tankens utveckling definierar syster White sedan vad det innebär att ha Gud som sin grundval, när hon säger: ”Endast det som är förbundet med hans avsikt och ger uttryck åt hans karaktär kan bestå.” Hon har just förklarat att allt som inte står på Guds grundval går under, och att det finns en tvåfaldig bestämning av det som är byggt på grundvalen: om något är ”förbundet med hans avsikter” och om det ”ger uttryck åt hans karaktär”. Hans karaktär är hans grundval.

Then in the closing sentence of the paragraph she states that “His principles are the only steadfast things our world knows.” God’s character is His principles, and His principles express His character. It is a life-or-death proposition on how mankind relates to God as the foundation of all things. I contend that the foundational structure of Daniel chapter eleven is built upon the narrative of the rise and fall of kingdoms. There is a passage where inspiration informs us of a correct type of study.

Sedan säger hon i styckets avslutande mening att ”Hans principer är det enda fasta vår värld känner.” Guds karaktär är Hans principer, och Hans principer uttrycker Hans karaktär. Det är en fråga om liv och död hur mänskligheten förhåller sig till Gud som alltings grundval. Jag hävdar att den grundläggande strukturen i Daniel kapitel elva är uppbyggd kring skildringen av rikens uppgång och fall. Det finns ett avsnitt där inspirationen underrättar oss om en riktig form av studium.

> “There is a study of history that is not to be condemned. Sacred history was one of the studies in the schools of the prophets. In the record of His dealings with the nations were traced the footsteps of Jehovah. So today we are to consider the dealings of God with the nations of the earth. We are to see in history the fulfillment of prophecy, to study the workings of Providence in the great reformatory movements, and to understand the progress of events in the marshaling of the nations for the final conflict of the great controversy.” The Ministry of Healing, 441.

> ”Det finns ett studium av historien som inte är att fördöma. Den heliga historien var ett av läroämnena i profeternas skolor. I skildringen av Hans handlande med folken följdes Jehovas fotspår. Så skall också vi i dag betrakta Guds handlande med jordens nationer. Vi skall i historien se profetians uppfyllelse, studera Försynens verkningar i de stora reformatoriska rörelserna och förstå händelsernas utveckling i nationernas formering inför den slutliga konflikten i den stora striden.” The Ministry of Healing, 441.

A sanctified study of history is identified as studying God’s dealing with the nations of the earth and also in God’s providential leading of His reformatory movements, thus a sanctified history includes an external and internal line of study. The purpose of employing history in confirming God’s prophetic Word is to use that prophetic history in order to “understand the progress of events in the marshaling of the nations for the final conflict of the great controversy.” The previous paragraph from Sister White was taken from a very enlightened explanation of the necessity of building a prophetic model of sacred history which is based upon the foundational structure represented in the “rise and fall” of kingdoms.

Ett helgat studium av historien kännetecknas av att man studerar Guds handlande med jordens nationer och även Guds försyns ledning av Hans reformatoriska rörelser; således innefattar en helgad historia en yttre och en inre studielinje. Syftet med att använda historien för att bekräfta Guds profetiska ord är att använda denna profetiska historia för att ”förstå händelsernas utveckling i nationernas samling till den stora stridens slutliga konflikt”. Föregående stycke från syster White var hämtat ur en mycket upplyst förklaring av nödvändigheten att bygga en profetisk modell av den heliga historien, vilken grundar sig på den grundläggande struktur som representeras i rikens ”uppgång och fall”.

> “As a preparation for Christian work, many think it essential to acquire an extensive knowledge of historical and theological writings. They suppose that this knowledge will be an aid to them in teaching the gospel. But their laborious study of the opinions of men tends to the enfeebling of their ministry, rather than to its strengthening. As I see libraries filled with ponderous volumes of historical and theological lore, I think, Why spend money for that which is not bread? The sixth chapter of John tells us more than can be found in such works. Christ says: ‘I am the Bread of Life: he that cometh to Me shall never hunger; and he that believeth on Me shall never thirst.’ ‘I am the living Bread which came down from heaven: if any man eat of this Bread, he shall live forever.’ ‘He that believeth on Me hath everlasting life.’ ‘The words that I speak unto you, they are spirit, and they are life.’ John 6:35, 51, 47, 63.

> ”Som en förberedelse för kristet arbete anser många det vara nödvändigt att förvärva en omfattande kunskap om historiska och teologiska skrifter. De förmodar att denna kunskap skall vara dem till hjälp i undervisningen om evangeliet. Men deras mödosamma studium av människors åsikter tenderar att försvaga deras tjänst snarare än att stärka den. När jag ser bibliotek fyllda med digra volymer av historisk och teologisk lärdom, tänker jag: Varför spendera pengar på det som inte är bröd? Det sjätte kapitlet i Johannes säger oss mer än vad som kan finnas i sådana verk. Kristus säger: ’Jag är livets bröd; den som kommer till Mig skall aldrig hungra, och den som tror på Mig skall aldrig någonsin törsta.’ ’Jag är det levande brödet som har kommit ned från himlen. Om någon äter av detta bröd, skall han leva i evighet.’ ’Den som tror på Mig har evigt liv.’ ’De ord som Jag har talat till er är ande och är liv.’ Joh. 6:35, 51, 47, 63.”

> “There is a study of history that is not to be condemned. Sacred history was one of the studies in the schools of the prophets. In the record of His dealings with the nations were traced the footsteps of Jehovah. So today we are to consider the dealings of God with the nations of the earth. We are to see in history the fulfillment of prophecy, to study the workings of Providence in the great reformatory movements, and to understand the progress of events in the marshaling of the nations for the final conflict of the great controversy.

> ”Det finns ett studium av historien som inte är att fördöma. Den heliga historien var ett av studierna i profetskolorna. I skildringen av Hans handlingssätt mot folken kunde Jehovas fotspår urskiljas. Så skall också vi i dag betrakta Guds handlingssätt med jordens folk. Vi skall se profetians uppfyllelse i historien, studera Försynens verkningar i de stora reformatoriska rörelserna och förstå händelsernas utveckling när folken samlas till den stora stridens slutliga konflikt.”

> “Such study will give broad, comprehensive views of life. It will help us to understand something of its relations and dependencies, how wonderfully we are bound together in the great brotherhood of society and nations, and to how great an extent the oppression and degradation of one member means loss to all.

> Ett sådant studium kommer att ge vida, allsidiga perspektiv på livet. Det kommer att hjälpa oss att förstå något av dess sammanhang och beroenden, hur underbart vi är sammanbundna i samhällets och nationernas stora broderskap, och i hur hög grad förtrycket och förnedringen av en enda medlem innebär förlust för alla.

> “But history, as commonly studied, is concerned with man’s achievements, his victories in battle, his success in attaining power and greatness. God’s agency in the affairs of men is lost sight of. Few study the working out of His purpose in the rise and fall of nations.

> ”Men historien, sådan den vanligen studeras, sysselsätter sig med människans bedrifter, hennes segrar i strid, hennes framgång i att vinna makt och storhet. Guds handlande i människornas angelägenheter förloras ur sikte. Få studerar fullbordandet av hans avsikt i nationernas uppgång och fall.

> “And, to a great degree, theology, as studied and taught, is but a record of human speculation, serving only to ‘darken counsel by words without knowledge.’ Too often the motive in accumulating these many books is not so much a desire to obtain food for mind and soul, as it is an ambition to become acquainted with philosophers and theologians, a desire to present Christianity to the people in learned terms and propositions.

> ”Och i hög grad är teologin, sådan den studeras och undervisas, endast ett uttryck för mänskliga spekulationer, som blott tjänar till att ’fördunkla rådslut med ord utan kunskap’. Alltför ofta är drivkraften bakom ansamlandet av dessa många böcker inte så mycket en önskan att erhålla näring för sinne och själ, som det är en ambition att bli förtrogen med filosofer och teologer, en önskan att framställa kristendomen för folket i lärda termer och satser.

> “Not all the books written can serve the purpose of a holy life. ‘Learn of Me’, said the Great Teacher, ‘take My yoke upon you,’ ‘learn My meekness and lowliness.’ Your intellectual pride will not aid you in communicating with souls that are perishing for want of the bread of life. In your study of these books you are allowing them to take the place of the practical lessons you should be learning from Christ. With the results of this study the people are not fed. Very little of the research which is so wearying to the mind furnishes that which will help one to be a successful laborer for souls.

> ”Inte alla de böcker som har skrivits kan tjäna syftet med ett heligt liv. ’Lär av Mig’, sade den store Läraren, ’ta på er Mitt ok’, ’lär er Min mildhet och ödmjukhet.’ Er intellektuella stolthet kommer inte att hjälpa er i umgänget med själar som går förlorade av brist på livets bröd. Genom era studier av dessa böcker låter ni dem inta platsen för de praktiska lärdomar ni borde inhämta av Kristus. Med resultaten av dessa studier blir folket inte mättat. Mycket litet av den forskning som så uttröttar sinnet tillhandahåller det som hjälper någon att bli en framgångsrik arbetare för själar.”

> “The Saviour came ‘to preach the gospel to the poor.’ Luke 4:18. In His teaching He used the simplest terms and the plainest symbols. And it is said that ‘the common people heard Him gladly.’ Mark 12:37. Those who are seeking to do His work for this time need a deeper insight into the lessons He has given.

> ”Frälsaren kom ”för att predika evangelium för de fattiga”. Luk. 4:18. I sin undervisning använde han de enklaste uttrycken och de tydligaste symbolerna. Och det sägs att ”det stora folket hörde honom gärna”. Mark. 12:37. De som söker utföra hans verk för denna tid behöver en djupare insikt i de lärdomar han har gett.

> “The words of the living God are the highest of all education. Those who minister to the people need to eat of the bread of life. This will give them spiritual strength; then they will be prepared to minister to all classes of people.” The Ministry of Healing, 441–443.

> ”Den levande Gudens ord är den högsta av all undervisning. De som tjänar folket behöver äta av livets bröd. Detta skall ge dem andlig styrka; då kommer de att vara beredda att tjäna alla slags människor.” The Ministry of Healing, 441–443.

Sister White further defines that recognizing the outworking of God’s power in setting up kings and removing kings based upon the king’s choices is the true philosophy of historical study.

Syster White definierar vidare att det är den sanna filosofin för historiestudiet att erkänna Guds makts verkan i att insätta kungar och avsätta kungar utifrån kungens val.

> “In the history of nations the student of God’s word may behold the literal fulfillment of divine prophecy. Babylon, shattered and broken at last, passed away because in prosperity its rulers had regarded themselves as independent of God, and had ascribed the glory of their kingdom to human achievement. The Medo-Persian realm was visited by the wrath of Heaven because in it God’s law had been trampled underfoot. The fear of the Lord had found no place in the hearts of the vast majority of the people. Wickedness, blasphemy, and corruption prevailed. The kingdoms that followed were even more base and corrupt; and these sank lower and still lower in the scale of moral worth.

> "I nationernas historia kan den som studerar Guds ord skåda den gudomliga profetians bokstavliga uppfyllelse. Babylon, till sist krossat och sönderslaget, gick under därför att dess härskare i välståndet hade betraktat sig själva som oberoende av Gud och hade tillskrivit sitt rikes härlighet mänsklig förmåga. Det medo-persiska riket hemsöktes av himmelens vrede därför att Guds lag där hade trampats under fötterna. Herrens fruktan hade inte funnit någon plats i den stora majoritetens hjärtan. Ogudaktighet, hädelse och fördärv rådde. De riken som följde var ännu lägre stående och mera fördärvade; och dessa sjönk allt längre och längre ned på den moraliska skalan."

> “The power exercised by every ruler on the earth is Heaven-imparted; and upon his use of the power thus bestowed, his success depends. To each the word of the divine Watcher is, ‘I girded thee, though thou hast not known Me.’ Isaiah 45:5. And to each the words spoken to Nebuchadnezzar of old are the lesson of life: ‘Break off thy sins by righteousness, and thine iniquities by showing mercy to the poor: if it may be a lengthening of thy tranquillity.’ Daniel 4:27.

> ”Den makt som utövas av varje härskare på jorden är given från himlen; och på hur han använder den makt som sålunda har blivit honom anförtrodd beror hans framgång. Till var och en lyder den gudomlige Väktarens ord: ’Jag omgjordade dig, fastän du inte har känt Mig.’ Jesaja 45:5. Och till var och en är de ord som i forna dagar talades till Nebukadnessar livets läxa: ’Bryt med dina synder genom rättfärdighet och med dina missgärningar genom att visa barmhärtighet mot de fattiga; kanske kan din ro få bestå längre.’ Daniel 4:27.”

> “To understand these things,—to understand that ‘righteousness exalteth a nation;’ that ‘the throne is established by righteousness,’ and ‘upholden by mercy;’ to recognize the outworking of these principles in the manifestation of His power who ‘removeth kings, and setteth up kings,’—this is to understand the philosophy of history. Proverbs 14:34; 16:12; 20:28; Daniel 2:21.

> Att förstå dessa ting—att förstå att ”rättfärdighet upphöjer ett folk”; att ”tronen grundas genom rättfärdighet” och ”upprätthålls genom barmhärtighet”; att urskilja hur dessa principer verkar i uppenbarelsen av hans makt, han som ”avsätter kungar och insätter kungar” — detta är att förstå historiens filosofi. Ordspråksboken 14:34; 16:12; 20:28; Daniel 2:21.

> “In the word of God only is this clearly set forth. Here it is shown that the strength of nations, as of individuals, is not found in the opportunities or facilities that appear to make them invincible; it is not found in their boasted greatness. It is measured by the fidelity with which they fulfill God’s purpose.” Prophets and Kings, 501, 502.

> ”Endast i Guds ord framställs detta tydligt. Här visas att nationers styrka, liksom enskilda människors, inte återfinns i de möjligheter eller hjälpmedel som tycks göra dem oövervinnliga; den återfinns inte i deras omtalade storhet. Den mäts efter den trohet med vilken de uppfyller Guds avsikt.” Prophets and Kings, 501, 502.

The theme in verses eleven and twelve is the rise and fall of the king of the south, but more importantly the verses mark the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and the second of three tests that began at the time of the end in 1989 as represented in verse ten.

Temat i vers elva och tolv är sydens konungs uppgång och fall, men ännu viktigare är att dessa verser markerar beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen och det andra av de tre prov som började vid ändens tid år 1989, såsom detta framställs i vers tio.

That sealing is represented by Daniel in the lion’s den, the three worthies in the fiery furnace, Daniel and the three worthies praying to understand Nebuchadnezzar’s dream of the image of beasts in chapter two, Daniel praying the Leviticus twenty-six prayer in chapter nine, the wise who understand the increase of knowledge, Joshua having his sin removed in Zechariah chapter three, Zerubbabel in chapter four, Joseph becoming the second ruler in Egypt, the disciples in the upper room for ten days in advance of Pentecost, the Millerites at the Exeter camp meeting, Lazarus leading the procession at the Triumphal Entry, and the one hundred and forty-four thousand in Revelation chapter seven.

Den förseglingen framställs genom Daniel i lejongropen, de tre männen i den brinnande ugnen, Daniel och de tre männen när de ber för att förstå Nebukadnessars dröm om bildstoden av djur i kapitel två, Daniel när han ber bönen från Tredje Mosebok tjugosex i kapitel nio, de visa som förstår kunskapens tillväxt, Josua som får sin synd borttagen i Sakarja kapitel tre, Serubbabel i kapitel fyra, Josef som blir den näst högste härskaren i Egypten, lärjungarna i den övre salen under tio dagar före pingsten, milleriterna vid lägermötet i Exeter, Lasarus som leder processionen vid intåget i Jerusalem, och de etthundrafyrtiofyra tusen i Uppenbarelseboken kapitel sju.

Verse eleven arrived in 2014 at the outset of the Ukrainian war and in July of 2023 the visual test, where God’s people are “made white” began. The fifth line in chapter eleven is verses thirteen through fifteen.

Vers elva inträffade år 2014 vid början av kriget i Ukraina, och i juli 2023 började det visuella provet, då Guds folk ”görs vita”. Den femte raden i kapitel elva utgörs av verserna tretton till femton.

## Fifth Line Overview

Översikt över den femte linjen

> For the king of the north shall return, and shall set forth a multitude greater than the former, and shall certainly come after certain years with a great army and with much riches. And in those times there shall many stand up against the king of the south: also the robbers of thy people shall exalt themselves to establish the vision; but they shall fall. So the king of the north shall come, and cast up a mount, and take the most fenced cities: and the arms of the south shall not withstand, neither his chosen people, neither shall there be any strength to withstand. Daniel 11:13–15.

> Ty konungen i norr skall återvända och uppställa en större skara än den förra, och han skall med visshet komma efter några år med en stor här och med stora rikedomar. Och i de tiderna skola många resa sig mot konungen i söder; också våldsmännen bland ditt folk skola upphöja sig för att upprätta synen, men de skola falla. Så skall konungen i norr komma och kasta upp en vall och intaga de starkast befästa städerna; och sydens härar skola inte kunna stå emot, ej heller hans utvalda folk, och ingen styrka skall finnas att stå emot. Daniel 11:13–15.

These verses were fulfilled in 200 BC and they identify the Battle of Panium, which includes the opposing kings and their alliances, and the verses are also the point in history where pagan Rome first asserted itself into the history of Daniel eleven. The verses include the final rise and fall of the sixth kingdom of Bible prophecy, but also the biblical history of Christ visiting Caesarea Philippi, where Peter locates the sealing of the one hundred and forty-four thousand. This history typifies the sealing of the one hundred and forty-four thousand with the arrival of the third of the three tests of chapter twelve consisting of being “purified, made white and tried.”

Dessa verser uppfylldes år 200 f.Kr., och de identifierar slaget vid Panion, vilket omfattar de stridande kungarna och deras allianser; verserna utgör också den punkt i historien där det hedniska Rom för första gången gjorde sig gällande i Daniels elfte kapitel. Verserna inbegriper den slutliga uppgången och fallet för det sjätte riket i Bibelns profetia, men också den bibliska historien om Kristi besök i Caesarea Filippi, där Petrus lokaliserar beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen. Denna historia är en förebild för beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen i samband med ankomsten av det tredje av de tre proven i kapitel tolv, bestående i att bli ”renade, gjorda vita och prövade”.

These three verses lead to verse sixteen where the Sunday law in the United States is represented. When the Exeter camp meeting ended on August 17, 1844 the wise virgins carried the message of the Midnight Cry across the eastern seaboard of the United States in sixty-six days. There is a period when all the virgins awake and one class has no oil, and everything which that identifies. When Simon Barjona’s name was changed to Peter the sealing of the one hundred and forty-four thousand is marked. From that point onward Jesus began to teach the disciples about the events connected with the cross.

Dessa tre verser leder fram till vers sexton, där söndagslagen i Förenta staterna framställs. När lägermötet i Exeter avslutades den 17 augusti 1844 bar de visa jungfrurna budskapet om Midnattsropet längs Förenta staternas östra kust under sextiosex dagar. Det finns en period då alla jungfrurna vaknar och en grupp saknar olja, och allt som detta identifierar. När Simon Barjonas namn ändrades till Petrus markeras förseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen. Från den tidpunkten började Jesus undervisa lärjungarna om de händelser som var förbundna med korset.

The cross is a symbol of the close of probation and William Miller, who had been typified by John the Baptist, who had in turn been typified by Elijah was raised up to present the “events connected with the close of probation” as did both John the Baptist and Elijah. John said it this way.

Korset är en symbol för nådatidens avslutning, och William Miller, som hade förebildats av Johannes Döparen, vilken i sin tur hade förebildats av Elia, uppväcktes för att framställa de ”händelser som är förbundna med nådatidens avslutning”, liksom både Johannes Döparen och Elia gjorde. Johannes uttryckte det på detta sätt.

> But when he saw many of the Pharisees and Sadducees come to his baptism, he said unto them, O generation of vipers, who hath warned you to flee from the wrath to come? Matthew 3:7.

> Men när han såg många av fariséerna och sadducéerna komma till hans dop, sade han till dem: Ni huggormsyngel, vem har varnat er att fly från den kommande vreden? Matteus 3:7.

Elijah said it this way.

Elia uttryckte det så här.

> And Ahab made a grove; and Ahab did more to provoke the Lord God of Israel to anger than all the kings of Israel that were before him. In his days did Hiel the Bethelite build Jericho: he laid the foundation thereof in Abiram his firstborn, and set up the gates thereof in his youngest son Segub, according to the word of the Lord, which he spake by Joshua the son of Nun. And Elijah the Tishbite, who was of the inhabitants of Gilead, said unto Ahab, As the Lord God of Israel liveth, before whom I stand, there shall not be dew nor rain these years, but according to my word. 1 Kings 16:33–17:1.

> Och Ahab gjorde en asera; och Ahab gjorde mer för att väcka HERREN, Israels Gud, till vrede än alla Israels kungar som hade varit före honom. I hans dagar byggde Hiel från Betel upp Jeriko; dess grund lade han till priset av sin förstfödde Abiram, och dess portar satte han upp till priset av sin yngste son Segub, enligt HERRENS ord, som han hade talat genom Josua, Nuns son. Och Elia, tishbiten, som var av Gileads inbyggare, sade till Ahab: Så sant HERREN, Israels Gud, lever, inför vars ansikte jag står: under dessa år skall varken dagg eller regn falla, utom enligt mitt ord. 1 Kungaboken 16:33–17:1.

Speaking of William Miller’s work as a modern reformer Sister White stated:

När syster White talade om William Millers verk som en reformator i modern tid, sade hon:

> “It was needful that men should be awakened to their danger; that they should be roused to prepare for the solemn events connected with the close of probation.” The Great Controversy, 310.

> ”Det var nödvändigt att människorna väcktes till insikt om sin fara; att de uppväcktes till att förbereda sig för de högtidliga händelser som är förbundna med nådatidens avslutning.” The Great Controversy, 310.

The last six verses of Daniel eleven represent the “events connected with the close of probation.” Those events were unsealed at the time of the end in 1989, and they were clearly revealed.

De sista sex verserna i Daniel elva representerar de ”händelser som är förbundna med nådens avslutning”. Dessa händelser blev avförseglade vid ändens tid år 1989, och de blev tydligt uppenbarade.

> “Before His crucifixion the Saviour explained to His disciples that He was to be put to death and to rise again from the tomb, and angels were present to impress His words on minds and hearts. But the disciples were looking for temporal deliverance from the Roman yoke, and they could not tolerate the thought that He in whom all their hopes centered should suffer an ignominious death. T he words which they needed to remember were banished from their minds; and when the time of trial came, it found them unprepared. The death of Jesus as fully destroyed their hopes as if He had not forewarned them. So in the prophecies the future is opened before us as plainly as it was opened to the disciples by the words of Christ. The events connected with the close of probation and the work of preparation for the time of trouble, are clearly presented. But multitudes have no more understanding of these important truths than if they had never been revealed. Satan watches to catch away every impression that would make them wise unto salvation, and the time of trouble will find them unready.” The Great Controversy, 595.

> ”Före sin korsfästelse förklarade Frälsaren för sina lärjungar att han skulle dödas och uppstå ur graven, och änglar var närvarande för att inpränta hans ord i sinne och hjärta. Men lärjungarna såg fram emot en timlig befrielse från det romerska oket, och de kunde inte uthärda tanken på att han, i vilken alla deras förhoppningar var samlade, skulle lida en vanärande död. De ord som de behövde minnas fördrevs ur deras sinnen; och när prövningens stund kom, fann den dem oförberedda. Jesu död tillintetgjorde deras hopp lika fullständigt som om han inte hade förvarnat dem. Så öppnas i profetiorna framtiden för oss lika tydligt som den öppnades för lärjungarna genom Kristi ord. De händelser som är förbundna med nådatidens avslutning och förberedelseverket för nödens tid framställs klart. Men mängder av människor har inte större förståelse av dessa viktiga sanningar än om de aldrig hade blivit uppenbarade. Satan vakar för att rycka bort varje intryck som skulle kunna göra dem visa till frälsning, och nödens tid skall finna dem oberedda.” The Great Controversy, 595.

It was at Caesarea Philippi, which is Panium, which is verses thirteen through fifteen that Christ began to teach His disciples about the cross, thus typifying the history of the Exeter camp meeting until October 22, 1844. At the beginning of the reformatory movement of the one hundred and forty-four thousand the “events connected with the close of probation” were unsealed and at the end of the movement of the one hundred and forty-four thousand the “events connected with the close of probation” are unsealed within the hidden history of verse forty.

Det var i Caesarea Filippi, vilket är Panium, det vill säga vers tretton till femton, som Kristus började undervisa sina lärjungar om korset och därigenom förebildade Exeter-lägermötets historia fram till den 22 oktober 1844. Vid början av den reformatoriska rörelsen hos de etthundrafyrtiofyra tusen avförseglades ”de händelser som är förbundna med prövotidens slut”, och vid slutet av de etthundrafyrtiofyra tusens rörelse avförseglas ”de händelser som är förbundna med prövotidens slut” inom den dolda historien i vers fyrtio.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords.” Prophets and Kings, 715, 716.

> ”I dag, i Elias’ och Johannes Döparens anda och kraft, fäster budbärare förordnade av Gud en domsförfallen världs uppmärksamhet vid de högtidliga händelser som snart skall äga rum i samband med nådatidens sista timmar och Kristus Jesu framträdande som konungarnas Konung och herrarnas Herre.” Prophets and Kings, 715, 716.

The “events connected with the close of probation” are the events that are unsealed in the hidden history of verse forty. In Zechariah chapter three the final scenes of the investigative judgment are illustrated. Inspiration combines Zechariah’s testimony with those who are sealed in Ezekiel chapter nine.

De ”händelser som är förbundna med nådatidens slut” är de händelser som avförseglas i den dolda historien i vers fyrtio. I Sakarja kapitel tre åskådliggörs de avslutande scenerna av den undersökande domen. Inspirationen sammanför Sakarjas vittnesbörd med dem som blir förseglade i Hesekiel kapitel nio.

> “The people of God are sighing and crying for the abominations done in the land. With tears they warn the wicked of their danger in trampling upon the divine law, and with unutterable sorrow they humble themselves before the Lord on account of their own transgressions. The wicked mock their sorrow, ridicule their solemn appeals, and sneer at what they term their weakness. But the anguish and humiliation of God’s people is unmistakable evidence that they are regaining the strength and nobility of character lost in consequence of sin. It is because they are drawing nearer to Christ, and their eyes are fixed upon His perfect purity, that they so clearly discern the exceeding sinfulness of sin. Their contrition and self-abasement are infinitely more acceptable in the sight of God than is the self-sufficient, haughty spirit of those who see no cause to lament, who scorn the humility of Christ, and who claim perfection while transgressing God’s holy law. Meekness and lowliness of heart are the conditions for strength and victory. The crown of glory awaits those who bow at the foot of the cross. Blessed are these mourners, for they shall be comforted.

> ”Guds folk suckar och ropar över de styggelser som begås i landet. Med tårar varnar de de ogudaktiga för den fara de svävar i när de trampar den gudomliga lagen under fötterna, och med outsäglig sorg ödmjukar de sig inför Herren på grund av sina egna överträdelser. De ogudaktiga gör narr av deras sorg, förlöjligar deras allvarliga vädjanden och hånler åt det som de kallar deras svaghet. Men Guds folks ångest och ödmjukelse är ett omisskännligt bevis på att de återvinner den karaktärsstyrka och karaktärens ädelhet som gick förlorade till följd av synden. Det är därför att de närmar sig Kristus och har sina ögon fästa på hans fullkomliga renhet, som de så tydligt urskiljer syndens ytterliga syndfullhet. Deras ånger och självförnedring är oändligt mycket mer välbehagliga i Guds ögon än den självbelåtna, högmodiga anda hos dem som inte ser någon anledning till klagan, som föraktar Kristi ödmjukhet och som gör anspråk på fullkomlighet medan de överträder Guds heliga lag. Saktmod och hjärtats ödmjukhet är villkoren för styrka och seger. Härlighetens krona väntar dem som böjer sig vid korsets fot. Saliga är dessa sörjande, ty de skall bli tröstade.”

> “The faithful, praying ones are, as it were, shut in with God. They themselves know not how securely they are shielded. Urged on by Satan, the rulers of this world are seeking to destroy them; but could their eyes be opened, as were the eyes of Elisha’s servant at Dothan, they would see the angels of God encamped about them, by their brightness and glory holding in check the hosts of darkness.

> De trogna bedjande människorna är, så att säga, instängda med Gud. De vet själva inte hur säkert de är beskyddade. Pådrivna av Satan söker denna världens härskare att förgöra dem; men om deras ögon kunde öppnas, såsom Elishas tjänares ögon öppnades i Dotan, skulle de se Guds änglar lägrade omkring dem, vilka genom sin klarhet och härlighet håller mörkrets härskaror tillbaka.

> “As the people of God afflict their souls before Him, pleading for purity of heart, the command is given, ‘Take away the filthy garments’ from them, and the encouraging words are spoken, ‘Behold, I have caused thine iniquity to pass from thee, and I will clothe thee with change of raiment.’ The spotless robe of Christ’s righteousness is placed upon the tried, tempted, yet faithful children of God. The despised remnant are clothed in glorious apparel, nevermore to be defiled by the corruptions of the world. Their names are retained in the Lamb’s book of life, enrolled among the faithful of all ages. They have resisted the wiles of the deceiver; they have not been turned from their loyalty by the dragon’s roar. Now they are eternally secure from the tempter’s devices. Their sins are transferred to the originator of sin. And the remnant are not only pardoned and accepted, but honored. ‘A fair miter’ is set upon their heads. They are to be as kings and priests unto God. While Satan was urging his accusations and seeking to destroy this company, holy angels, unseen, were passing to and fro, placing upon them the seal of the living God. These are they that stand upon Mount Zion with the Lamb, having the Father’s name written in their foreheads. They sing the new song before the throne, that song which no man can learn save the hundred and forty and four thousand, which were redeemed from the earth. ‘These are they which follow the Lamb whithersoever He goeth. These were redeemed from among men, being the first fruits unto God and to the Lamb. And in their mouth was found no guile: for they are without fault before the throne of God.’”

> ”När Guds folk ödmjukar sina själar inför Honom och bönfaller om hjärtats renhet, ges befallningen: ’Tag av dem de orena kläderna’, och de uppmuntrande orden uttalas: ’Se, jag har tagit din missgärning ifrån dig, och jag skall kläda dig i högtidskläder.’ Kristi rättfärdighets fläckfria dräkt läggs på Guds prövade, frestade men ändå trogna barn. Den föraktade kvarlevan kläds i härliga kläder, för att aldrig mer befläckas av världens fördärv. Deras namn bevaras i Livets bok hos Lammet, upptecknade bland de trogna i alla tidsåldrar. De har stått emot bedragarens list; de har inte låtit draken med sitt rytande vända dem bort från deras trohet. Nu är de för evigt trygga från frestarens anslag. Deras synder överförs på syndens upphovsman. Och kvarlevan är inte bara benådad och antagen, utan också hedrad. ’En skön huvudbindel’ sätts på deras huvuden. De skall vara såsom kungar och präster åt Gud. Medan Satan framförde sina anklagelser och sökte förgöra denna skara, gick heliga änglar, osedda, fram och åter och satte på dem den levande Gudens sigill. Dessa är de som står på Sions berg med Lammet och har Faderns namn skrivet på sina pannor. De sjunger den nya sången inför tronen, den sång som ingen kan lära utom de ett hundra fyrtiofyra tusen, de som är friköpta från jorden. ’Det är de som följer Lammet varthelst det går. Dessa har blivit friköpta från människorna såsom en förstlingsfrukt åt Gud och Lammet. Och i deras mun har ingen lögn blivit funnen, ty de är utan fläck inför Guds tron.’”

> “Now is reached the complete fulfillment of those words of the Angel: ‘Hear now, O Joshua the high priest, thou, and thy fellows that sit before thee: for they are men wondered at: for, behold, I will bring forth My servant the Branch.’ Christ is revealed as the Redeemer and Deliverer of His people. Now indeed are the remnant ‘men wondered at,’ as the tears and humiliation of their pilgrimage give place to joy and honor in the presence of God and the Lamb. ‘In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. And it shall come to pass, that he that is left in Zion, and he that remaineth in Jerusalem, shall be called holy, even everyone that is written among the living in Jerusalem.”’ Testimonies, volume 5, 474–476.

> ”Nu har den fullständiga uppfyllelsen nåtts av dessa ord från Ängeln: ’Hör nu, du Josua, överstepräst, du och dina medbröder som sitter inför dig; ty de är män att förundras över; ty se, jag skall låta Min tjänare, Telningen, träda fram.’ Kristus uppenbaras som sitt folks Återlösare och Befriare. Nu är verkligen kvarlevan ’män att förundras över’, då deras pilgrimsfärds tårar och förödmjukelse viker undan för glädje och ära i Guds och Lammets närvaro. ’På den dagen skall Herrens telning vara skön och härlig, och jordens frukt skall vara ypperlig och fager för dem av Israel som har kommit undan. Och det skall ske att den som blir kvar i Sion och den som lämnas kvar i Jerusalem skall kallas helig, var och en som är uppskriven bland de levande i Jerusalem.”’ Testimonies, band 5, 474–476.

The one hundred and forty-four thousand in the book of Revelation are Ezekiel’s group that are “sealed” as they “sigh and cry” for the abominations that are in the land. They are sealed when they are given the garment of Christ’s righteousness and the fair miter which represents Peter’s “kings and priests,” who were not the people of God, but have now become the people of God.

De etthundrafyrtiofyra tusen i Uppenbarelseboken är Hesekiels skara som ”förseglas”, medan de ”suckar och ropar” över de styggelser som finns i landet. De förseglas när de ikläds Kristi rättfärdighets klädnad och den sköna huvudbindeln, som representerar Petrus ”kungar och präster”, vilka inte var Guds folk men nu har blivit Guds folk.

> But ye are a chosen generation, a royal priesthood, an holy nation, a peculiar people; that ye should shew forth the praises of him who hath called you out of darkness into his marvellous light: Which in time past were not a people, but are now the people of God: which had not obtained mercy, but now have obtained mercy. Dearly beloved, I beseech you as strangers and pilgrims, abstain from fleshly lusts, which war against the soul; Having your conversation honest among the Gentiles: that, whereas they speak against you as evildoers, they may by your good works, which they shall behold, glorify God in the day of visitation. 1 Peter 2:9–12.

> Men ni är ett utvalt släkte, ett kungligt prästerskap, ett heligt folk, ett egendomsfolk, för att ni skall förkunna hans väldiga gärningar, han som har kallat er ut ur mörkret till sitt underbara ljus: ni som förut inte var ett folk men nu är Guds folk, ni som inte hade fått barmhärtighet men nu har fått barmhärtighet. Mina älskade, jag uppmanar er såsom främlingar och pilgrimer att avhålla er från köttsliga begärelser, vilka för krig mot själen. För ert liv så att det är hederligt bland hedningarna, så att de, där de talar emot er såsom om ni vore ogärningsmän, genom era goda gärningar, som de får se, må prisa Gud på hemsökelsens dag. 1 Petrus 2:9–12.

> Now therefore, if ye will obey my voice indeed, and keep my covenant, then ye shall be a peculiar treasure unto me above all people: for all the earth is mine: And ye shall be unto me a kingdom of priests, and an holy nation. These are the words which thou shalt speak unto the children of Israel. Exodus 19:5, 6.

> Om ni nu verkligen hörsammar min röst och håller mitt förbund, då skall ni vara min dyrbara egendom framför alla andra folk; ty hela jorden är min. Och ni skall för mig vara ett rike av präster och ett heligt folk. Detta är de ord som du skall tala till Israels barn. 2 Moseboken 19:5, 6.

> “In the last days of this earth’s history, God’s covenant with his commandment-keeping people is to be renewed. ‘In that day I will make a covenant for them with the beasts of the field, and with the fowls of heaven, and with the creeping things of the ground: and I will break the bow and the sword and the battle out of the earth, and I will make them to lie down safely. And I will betroth thee unto me forever; yea, I will betroth thee unto me in righteousness, and in judgment, and in loving-kindness, and in mercies. I will even betroth thee unto me in faithfulness; and thou shalt know the Lord.’

> ”Under de sista dagarna av denna jords historia skall Guds förbund med sitt budhållande folk förnyas. ’På den dagen skall jag sluta ett förbund för dem med markens djur och himlens fåglar och markens kräldjur; och jag skall bryta bågen och svärdet och striden bort ur landet och låta dem bo i trygghet. Och jag skall trolova dig med mig för evigt; ja, jag skall trolova dig med mig i rättfärdighet och i rätt och i nåd och i barmhärtighet. Ja, jag skall trolova dig med mig i trofasthet; och du skall lära känna Herren.’”

> “‘And it shall come to pass in that day, I will hear, saith the Lord, I will hear the heavens, and they shall hear the earth; and the earth shall hear the corn, and the wine, and the oil; and they shall hear Jezreel. And I will sow her unto me in the earth; and I will have mercy upon her that had not obtained mercy; and I will say to them which were not my people, Thou art my people; and they shall say, Thou art my God.’ Hosea 2:14–23.

> ”Och det skall ske på den dagen att jag skall höra, säger Herren; jag skall höra himlarna, och de skall höra jorden; och jorden skall höra säden och vinet och oljan; och de skall höra Jisreel. Och jag skall så henne åt mig i landet; och jag skall förbarma mig över henne som inte hade fått barmhärtighet; och jag skall säga till dem som inte var mitt folk: Du är mitt folk; och de skall säga: Du är min Gud.” Hosea 2:14–23.

> “‘In that day, . . . the remnant of Israel, and such as are escaped of the house of Jacob, . . . shall stay upon the Lord, the Holy One of Israel, in truth.’ Isaiah 10:20. From ‘every nation, and kindred, and tongue, and people’ there will be those who will gladly respond to the message, ‘Fear God, and give glory to him; for the hour of his judgment is come.’ They will turn from every idol that binds them to this earth, and will ‘worship him at that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’ They will free themselves from every entanglement, and will stand before the world as monuments of God’s mercy. Obedient to every divine requirement, they will be recognized by angels and by men as those that ‘keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’ Revelation 14:6–7, 12.

> ”På den dagen … skall återstoden av Israel och de som har undkommit av Jakobs hus … i sanning stödja sig på Herren, Israels Helige.” Jesaja 10:20. Från ”alla folk och stammar och tungomål och folkslag” skall det finnas sådana som villigt gensvarar till budskapet: ”Frukta Gud och ge honom ära; ty stunden för hans dom har kommit.” De skall vända sig bort från varje avgud som binder dem vid denna jord och skall ”tillbe honom som har gjort himlen och jorden och havet och vattenkällorna”. De skall frigöra sig från varje förveckling och stå inför världen som minnesmärken över Guds barmhärtighet. Lydiga mot varje gudomligt krav skall de bli erkända av änglar och människor som sådana som ”håller Guds bud och Jesu tro”. Uppenbarelseboken 14:6–7, 12.

> “‘Behold, the days come, saith the Lord, that the plowman shall overtake the reaper, and the treader of grapes him that soweth seed; and the mountains shall drop sweet wine, and all the hills shall melt. And I will bring again the captivity of my people of Israel, and they shall build the waste cities, and inhabit them; and they shall plant vineyards, and drink the wine thereof; they shall also make gardens, and eat the fruit of them. And I will plant them upon their land, and they shall no more be pulled up out of their land which I have given them, saith the Lord thy God. Amos 9:13–15.’” Review and Herald, February 26, 1914.

> ”’Se, dagar skall komma, säger Herren, då plöjaren skall hinna upp skördemannen, och den som trampar druvor honom som sår utsäde; och bergen skall drypa av söt vin, och alla höjder skall smälta. Och jag skall göra slut på fångenskapen för mitt folk Israel, och de skall bygga upp de ödelagda städerna och bo i dem; de skall plantera vingårdar och dricka deras vin; de skall också anlägga trädgårdar och äta deras frukt. Och jag skall plantera dem i deras land, och de skall inte mer ryckas upp ur det land som jag har givit dem, säger Herren din Gud. Amos 9:13–15.’” Review and Herald, 26 februari 1914.

It is evident that from the point when the final chosen generation of the one hundred and forty-four thousand are sealed that there are still Gentiles who can be influenced by the one hundred and forty-four thousand’s life style (conversation) during the day of the Gentile’s visitation.

Det är uppenbart att från den tidpunkt då den sista utvalda generationen av de etthundrafyrtiofyra tusen blir beseglad, finns det fortfarande hedningar som kan påverkas av de etthundrafyrtiofyra tusens levnadssätt (vandel) under hedningens hemsökelses dag.

> “Human power and human might did not establish the church of God, and neither can they destroy it. Not on the rock of human strength, but on Christ Jesus, the Rock of Ages, was the church founded, ‘and the gates of hell shall not prevail against it.’ Matthew 16:18. The presence of God gives stability to His cause. ‘Put not your trust in princes, nor in the son of man,’ is the word that comes to us. Psalm 146:3. ‘In quietness and in confidence shall be your strength.’ Isaiah 30:15. God’s glorious work, founded on the eternal principles of right, will never come to nought. It will go on from strength to strength, ‘not by might, nor by power, but by My Spirit, saith the Lord of hosts.’ Zechariah 4:6.

> ”Mänsklig makt och mänsklig styrka upprättade inte Guds församling, och inte heller kan de förgöra den. Inte på den mänskliga styrkans klippa, utan på Kristus Jesus, evighetens klippa, grundades församlingen, ’och helvetets portar skola icke få makt däröver.’ Matteus 16:18. Guds närvaro ger stadga åt Hans sak. ’Förtrösten icke på furstar, ej heller på en människoson,’ är det ord som kommer till oss. Psalm 146:3. ’I stillhet och förtröstan skall eder styrka vara.’ Jesaja 30:15. Guds härliga verk, grundat på rättfärdighetens eviga principer, skall aldrig komma på skam. Det skall gå fram från kraft till kraft, ’icke genom någon människas styrka eller kraft, utan genom min Ande, säger HERREN Sebaot.’ Sakarja 4:6.”

> “The promise, ‘The hands of Zerubbabel have laid the foundation of this house; his hands shall also finish it,’ was literally fulfilled. Verse 9. ‘The elders of the Jews builded, and they prospered through the prophesying of Haggai the prophet and Zechariah the son of Iddo. And they builded, and finished it, according to the commandment of the God of Israel, and according to the commandment of Cyrus, and Darius, and Artaxerxes king of Persia. And this house was finished on the third day of the month Adar [the twelfth month], which was in the sixth year of the reign of Darius the king.’ Ezra 6:14, 15.” Prophets and Kings, 595, 596.

> Löftet: ”Serubbabels händer har lagt grunden till detta hus; hans händer skall också fullborda det”, uppfylldes bokstavligen. Vers 9. ”Judeernas äldste byggde, och det gick dem väl genom profeten Haggais och Iddos sons Sakarjas profetiska ord. Och de byggde och fullbordade det enligt befallningen från Israels Gud och enligt befallningen från Koresh, Darejavesh och Artaxerxes, Persiens kung. Och detta hus blev färdigt på tredje dagen i månaden adar [den tolfte månaden], vilket var i sjätte året av kung Darejaveshs regering.” Esra 6:14, 15.” Profeter och konungar, 595, 596.

Verses thirteen to fifteen represent the prophetic events that lead to the close of probation for Sabbath-keepers at the Sunday law. They also represent the third of three steps in verse ten of Daniel twelve. Verse ten is the “purification,” verses eleven and twelve represent the “made white” and verses thirteen to fifteen represent the litmus test where the Sabbath-keeping virgins are “tried.”

Verserna tretton till femton framställer de profetiska händelser som leder fram till nådatidens avslutning för sabbatshållare vid söndagslagen. De framställer också det tredje av tre steg i vers tio i Daniel tolv. Vers tio är ”reningen”, verserna elva och tolv framställer ”gjorda vita”, och verserna tretton till femton framställer lackmustestet där de sabbatshållande jungfrurna blir ”prövade”.

The internal message in the book of Daniel is represented by the Ulai River vision of chapters seven through nine and the external message is represented by the Hiddekel River vision of chapters ten through twelve. Chapter twelve is the climax of both the internal and external visions, and it presents the method in which Christ raises up and cleanses the one hundred and forty-four thousand. Verses ten through sixteen represent the hidden history of verse forty from 1989 unto the Sunday law of verse forty-one and sixteen. The verses that fit into the hidden history represent the perfect fulfillment of verse ten of chapter twelve.

Det inre budskapet i Daniels bok representeras av synen vid floden Ulai i kapitel sju till nio, och det yttre budskapet representeras av synen vid floden Hiddekel i kapitel tio till tolv. Kapitel tolv är höjdpunkten i både den inre och den yttre synen, och det framställer den metod genom vilken Kristus upprättar och renar de etthundrafyrtiofyra tusen. Verserna tio till sexton representerar den dolda historien i vers fyrtio från 1989 fram till söndagslagen i vers fyrtioett och sexton. De verser som passar in i den dolda historien representerar den fullkomliga uppfyllelsen av vers tio i kapitel tolv.

> Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. And from the time that the daily sacrifice shall be taken away, and the abomination that maketh desolate set up, there shall be a thousand two hundred and ninety days. Blessed is he that waiteth, and cometh to the thousand three hundred and five and thirty days. Daniel 12:10–12.

> Många skall bli renade och gjorda vita och prövade; men de ogudaktiga skall handla ogudaktigt; och ingen av de ogudaktiga skall förstå, men de visa skall förstå. Och från den tid då det dagliga offret skall avskaffas och förödelsens styggelse sättas upp, skall det vara ett tusen två hundra nittio dagar. Salig är den som väntar och når fram till ett tusen tre hundra trettiofem dagar. Daniel 12:10–12.

The “wise” who understand verses ten through sixteen and who have been sealed both “intellectually” and “spiritually” are those who understand the external prophetic message represented in the hidden history of verse forty, and they have been “intellectually” settled into that understanding before the Sunday law. The “wise” are those who have been transformed by the internal message represented by Revelation chapter eleven and verse eleven and they have settled into the experience before the Sunday law.

De ”visa” som förstår vers tio till sexton och som har blivit beseglade både ”intellektuellt” och ”andligt” är de som förstår det yttre profetiska budskap som representeras i den fördolda historien i vers fyrtio, och de har blivit ”intellektuellt” befästa i den förståelsen före söndagslagen. De ”visa” är de som har blivit förvandlade genom det inre budskap som representeras av Uppenbarelseboken kapitel elva och vers elva, och de har blivit befästa i den erfarenheten före söndagslagen.

The “wise” are those who have received the “blessing” associated with “waiting,” marking the one hundred and forty-four thousand as those who fulfill the perfect and final fulfillment of the ten virgins. Revelation eleven verse eleven arrived in July of 2023, thus marking the “time of the end,” when Daniel and Revelation mark with two witnesses that the increase of knowledge which was unsealed in July of 2023 identifies the sealing process of the one hundred and forty-four thousand. Eleven plus eleven equals twenty-two, which is a symbol of the combination of divinity with humanity, and those who pass the three-step purification process that produces the one hundred and forty-four thousand are identified in Daniel twelve, verse twelve providing another signature of Palmoni, for twelve times twelve equals one hundred and forty-four thousand.

De ”visa” är de som har mottagit den ”välsignelse” som är förknippad med ”väntandet”, vilket utmärker de etthundrafyrtiofyra tusen såsom dem som uppfyller den fullkomliga och slutliga uppfyllelsen av de tio jungfrurna. Uppenbarelseboken elva, vers elva, inföll i juli 2023 och markerade därmed ”ändens tid”, då Daniel och Uppenbarelseboken med två vittnen utmärker att den kunskapsökning som blev upplåst i juli 2023 identifierar beseglingsprocessen av de etthundrafyrtiofyra tusen. Elva plus elva är tjugotvå, vilket är en symbol för föreningen av gudomlighet med mänsklighet, och de som genomgår den trestegsreningsprocess som frambringar de etthundrafyrtiofyra tusen identifieras i Daniel tolv, vers tolv, vilket ger ännu en signatur av Palmoni, ty tolv gånger tolv är etthundrafyrtiofyra tusen.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

Back to Articles