Article

# Rome Establishes the Vision - Number Three

Rom upprättar synen – nummer tre

The United States and the Prophetic Vision: A Call to Deep Biblical Study and Understanding

Förenta staterna och den profetiska synen: en kallelse till djupgående bibliskt studium och förståelse

Author

Jeff Pippenger

Published

July 14, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In the previous two articles addressing the private interpretation that claims that the United States has been typified by the “robbers of thy people” who “establish the vision” in Daniel chapter eleven verse fourteen, we cited a passage from the pen of Ellen White which stated, “The members of the church will individually be tested and proved.” That proving, testing, and sifting process which is represented as the Messenger of the Covenant in Malachi chapter three, cleansing the silver and gold is now under way. In Malachi chapter three, it identifies a purging.

I de två föregående artiklarna, som behandlade den privata tolkning som hävdar att Förenta staterna har förebildats av ”ditt folks rövare” som ”upprättar synen” i Daniel kapitel elva vers fjorton, citerade vi ett avsnitt ur Ellen Whites penna där det stod: ”Församlingens medlemmar skall var och en prövas och befinnas äkta.” Den process av bevisning, prövning och sållning som i Malaki kapitel tre framställs såsom Förbundets Budbärare, vilken renar silvret och guldet, är nu i gång. I Malaki kapitel tre betecknas den som en rening.

> And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Then shall the offering of Judah and Jerusalem be pleasant unto the Lord, as in the days of old, and as in former years. Malachi 3:3, 4.

> Och han skall sitta såsom en smältare och renare av silver; och han skall rena Levis söner och luttra dem såsom guld och silver, så att de kan bära fram åt Herren ett offer i rättfärdighet. Då skall Judas och Jerusalems offer vara ljuvligt för Herren, såsom i forna dagar och såsom under gångna år. Malaki 3:3, 4.

Those who hold to the idea that the United States is the symbol which establishes the vision have been unable or unwilling to understand that the message that was unsealed in July of 2023 is what purges the candidates to be among the one hundred and forty-four thousand. In the synagogue at Capernaum the final purging of the one hundred and forty-four thousand was typified.

De som håller fast vid uppfattningen att Förenta staterna är den symbol som fastställer synen har varit oförmögna eller ovilliga att förstå att det budskap som avförseglades i juli 2023 är det som renar dem som är kandidater att vara bland de etthundrafyrtiofyra tusen. I synagogan i Kapernaum förebildades den slutliga reningen av de etthundrafyrtiofyra tusen.

> “Jesus told them plainly, ‘There are some of you that believe not;’ adding, ‘Therefore said I unto you, that no man can come unto Me, except it were given unto him of My Father.’ He wished them to understand that if they were not drawn to Him it was because their hearts were not open to the Holy Spirit. ‘The natural man receiveth not the things of the Spirit of God: for they are foolishness unto him: neither can he know them, because they are spiritually discerned.’ 1 Corinthians 2:14. It is by faith that the soul beholds the glory of Jesus. This glory is hidden, until, through the Holy Spirit, faith is kindled in the soul.

> Jesus sade tydligt till dem: ”Det finns några bland er som inte tror”; och tillade: ”Därför har jag sagt er att ingen kan komma till Mig, om det inte blir honom givet av Min Fader.” Han önskade att de skulle förstå att om de inte drogs till Honom, så berodde det på att deras hjärtan inte var öppna för den Helige Ande. ”Men en oandlig människa tar inte emot det som hör Guds Ande till. Det är en dårskap för henne, och hon kan inte förstå det, eftersom det måste bedömas på ett andligt sätt.” 1 Korinthierbrevet 2:14. Det är genom tron som själen skådar Jesu härlighet. Denna härlighet är fördold till dess att tron, genom den Helige Ande, tänds i själen.

> “By the public rebuke of their unbelief these disciples were still further alienated from Jesus. They were greatly displeased, and wishing to wound the Saviour and gratify the malice of the Pharisees, they turned their backs upon Him, and left Him with disdain. They had made their choice,—had taken the form without the spirit, the husk without the kernel. Their decision was never afterward reversed; for they walked no more with Jesus.

> ”Genom den offentliga tillrättavisningen av deras otro blev dessa lärjungar ännu mer främmande för Jesus. De blev djupt missnöjda, och i önskan att såra Frälsaren och tillfredsställa fariséernas illvilja vände de honom ryggen och lämnade honom med förakt. De hade gjort sitt val, — tagit formen utan anden, skalet utan kärnan. Deras beslut återkallades aldrig därefter; ty de vandrade inte mer med Jesus.

> “‘Whose fan is in His hand, and He will throughly purge His floor, and gather His wheat into the garner.’ Matthew 3:12. This was one of the times of purging. By the words of truth, the chaff was being separated from the wheat. Because they were too vain and self-righteous to receive reproof, too world-loving to accept a life of humility, many turned away from Jesus. Many are still doing the same thing. Souls are tested today as were those disciples in the synagogue at Capernaum. When truth is brought home to the heart, they see that their lives are not in accordance with the will of God. They see the need of an entire change in themselves; but they are not willing to take up the self-denying work. Therefore they are angry when their sins are discovered. They go away offended, even as the disciples left Jesus, murmuring, ‘This is an hard saying; who can hear it?’” The Desire of Ages, 392.

> ”Han har sin kastskovel i handen, och han skall noggrant rensa sin tröskplats och samla sitt vete i ladan.” Matteus 3:12. Detta var en av rensningens tider. Genom sanningens ord höll agnarna på att skiljas från vetet. Därför att de var alltför fåfänga och självrättfärdiga för att ta emot tillrättavisning, alltför världsälskande för att godta ett liv i ödmjukhet, vände sig många bort från Jesus. Många gör fortfarande detsamma. Människor prövas i dag såsom dessa lärjungar prövades i synagogan i Kapernaum. När sanningen tränger in i hjärtat ser de att deras liv inte är i överensstämmelse med Guds vilja. De ser behovet av en fullständig förändring hos sig själva, men de är inte villiga att ta på sig det självförnekande arbetet. Därför blir de vredgade när deras synder uppenbaras. De går bort förargade, liksom lärjungarna lämnade Jesus under knot och sade: ”Det här är ett hårt tal; vem står ut med att höra det?” Messias, s. 392.

By “words of truth” the gold and silver of Malachi’s illustration of the final temple cleansing of the one hundred and forty-four thousand was represented.

Med ”sanningens ord” framställdes guldet och silvret i Malakis illustration av den slutliga tempelreningen av de etthundrafyrtiofyra tusen.

> Behold, I will send my messenger, and he shall prepare the way before me: and the Lord, whom ye seek, shall suddenly come to his temple, even the messenger of the covenant, whom ye delight in: behold, he shall come, saith the Lord of hosts. But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap. Malachi 3:1, 2.

> Se, jag skall sända min budbärare, och han skall bereda vägen för mig. Och Herren, som ni söker, skall plötsligt komma till sitt tempel, förbundets budbärare, som ni har er glädje i. Se, han skall komma, säger Herren Sebaot. Men vem kan uthärda dagen då han kommer, och vem kan bestå när han uppenbarar sig? Ty han är såsom en guldsmeds eld och såsom valkares tvål. Malaki 3:1, 2.

All the prophets, including Malachi are identifying the last days. In the first of these articles we cited, The 1888 Materials, page 403, where we are informed, “He who rests satisfied with his own present imperfect knowledge of the Scriptures, thinking this sufficient for his salvation, is resting in a fatal deception. There are many who are not thoroughly furnished with Scriptural arguments, that they may be able to discern error, and condemn all the tradition and superstition that has been palmed off as truth.” Those identified in the same passage “are not close Bible students,” who have “not studied to a purpose” the “passages of Scripture” where there exists “differences of opinion.” Those being addressed “do not read the Bible [in order] to appropriate the marrow and fatness to their own souls. They do not feel that it is the voice of God speaking to them. But, if we would understand the way of salvation, if we would see the beams of the Sun of righteousness,” they “must study the Scriptures for a purpose.”

Alla profeterna, däribland Malaki, utpekar de sista dagarna. I den första av dessa artiklar citerade vi The 1888 Materials, sidan 403, där vi får veta: ”Den som vilar nöjd med sin egen nuvarande ofullkomliga kunskap om Skrifterna och menar att detta är tillräckligt för hans frälsning, vilar i ett ödesdigert självbedrägeri. Det finns många som inte är grundligt rustade med bibliska argument, så att de kan urskilja villfarelse och fördöma all den tradition och vidskepelse som har utgivits för att vara sanning.” De som i samma avsnitt identifieras ”är inte noggranna bibelstuderande”, som ”inte målmedvetet har studerat” de ”skriftställen” där det finns ”skiljaktiga meningar”. De som tilltalas ”läser inte Bibeln [för att] tillägna sig märgen och fetman för sina egna själar. De känner inte att det är Guds röst som talar till dem. Men om vi vill förstå frälsningens väg, om vi vill se strålarna från Rättfärdighetens Sol”, då ”måste de studera Skrifterna med ett bestämt syfte.”

The first article identified that one of the pieces of their misguided prophetic model is the passage from The Great Controversy, which records, “Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Great Controversy, 615. Their private interpretation claims this sentence is identifying “Romanism” as past history and “apostate Protestantism” as the modern world. After the grammatical evidence that the application they make on this sentence has been wrested from its correct meaning, they exhibited no public retraction of the false application. In fact they used the very passage to advertise their next zoom meeting. Yet we are informed that “We ought to impress upon all the necessity of inquiring diligently into divine truth, that they may know that they do know what is truth.” There was no effort to retract the false claim, which appears to be evidence that those promoting this false application are not “inquiring diligently” to “know what is truth.”

Den första artikeln identifierade att en av beståndsdelarna i deras vilseledande profetiska modell är avsnittet ur The Great Controversy, där det står: ”Romanism in the Old World and apostate Protestantism in the New will pursue a similar course toward those who honor all the divine precepts.” The Great Controversy, 615. Deras privata tolkning gör gällande att denna mening identifierar ”Romanism” som förgången historia och ”apostate Protestantism” som den moderna världen. Efter det grammatiska beviset för att den tillämpning de gör av denna mening har vrängts bort från dess rätta innebörd, visade de ingen offentlig tillbakadragelse av den falska tillämpningen. I själva verket använde de just samma avsnitt för att annonsera sitt nästa zoommöte. Ändå får vi upplysningen att ”We ought to impress upon all the necessity of inquiring diligently into divine truth, that they may know that they do know what is truth.” Det gjordes inget försök att ta tillbaka det falska påståendet, vilket tycks vara bevis för att de som främjar denna falska tillämpning inte ”inquiring diligently” för att ”know what is truth.”

From the beginning of this controversy, we have approached it as if it was more than simply a disagreement between truth and error over who the robbers of thy people represent, and I still hold that position. The articles on the book of Daniel had reached a point by number two hundred where the significance of verses thirteen to fifteen of Daniel eleven had been soundly set forth. The verses represent the history from 1989 unto the soon-coming Sunday law that exists in verse forty of Daniel eleven.

Från början av denna kontrovers har vi närmat oss den som om den var mer än blott en meningsskiljaktighet mellan sanning och villfarelse om vilka ”ditt folks rövare” representerar, och jag håller fortfarande fast vid den ståndpunkten. Artiklarna om Daniels bok hade vid nummer tvåhundra nått en punkt där innebörden av verserna tretton till femton i Daniel elva hade blivit grundligt framställd. Verserna återger historien från 1989 ända fram till den snart ankommande söndagslag som återfinns i vers fyrtio i Daniel elva.

We have been identifying that history as the hidden history of verse forty. We have also identified that when Sister Whites states “the book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days,” that the hidden history of Daniel chapter eleven verse forty is “that portion of the prophecy of Daniel.” Verses thirteen through fifteen represent the prophetic truth which is unsealed in the last days. Those three verses are therefore also represented as both the “Revelation of Jesus Christ” and the “Seven Thunders” in the book of Revelation that is unsealed just prior to the close of probation. When Sister White refers to that “portion of the book of Daniel,” the passage where the statement is located states:

Vi har identifierat denna historia som den dolda historien i vers fyrtio. Vi har också identifierat att när syster White säger att ”den bok som var förseglad inte är Uppenbarelseboken, utan den del av Daniels profetia som gäller de sista dagarna”, så är den dolda historien i Daniel kapitel elva, vers fyrtio, ”den delen av Daniels profetia”. Verserna tretton till femton representerar den profetiska sanning som öppnas i de sista dagarna. Dessa tre verser framställs därför också både som ”Jesu Kristi uppenbarelse” och som de ”sju åskorna” i Uppenbarelseboken, vilken öppnas strax före nådatidens slut. När syster White hänvisar till den ”delen av Daniels bok”, säger det avsnitt där uttalandet återfinns:

> “Let none think, because they cannot explain the meaning of every symbol in the Revelation, that it is useless for them to search this book in an effort to know the meaning of the truth it contains. The One who revealed these mysteries to John will give to the diligent searcher for truth a foretaste of heavenly things. Those whose hearts are open to the reception of truth will be enabled to understand its teachings, and will be granted the blessing promised to those who ‘hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> ”Ingen må mena att, därför att de inte kan förklara innebörden av varje symbol i Uppenbarelseboken, det är gagnlöst för dem att forska i denna bok i ett försök att lära känna betydelsen av den sanning den innehåller. Han som uppenbarade dessa hemligheter för Johannes skall ge den flitige sanningssökaren en försmak av de himmelska tingen. De vilkas hjärtan är öppna för att ta emot sanningen skall sättas i stånd att förstå dess lärdomar och skall få den välsignelse som har utlovats åt dem som ’hör denna profetias ord och bevarar det som är skrivet däri.’”

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 584, 585.

> ”I Uppenbarelseboken möts alla Bibelns böcker och når sitt slut. Här finns Danielsbokens fullbordan. Den ena är en profetia; den andra en uppenbarelse. Den bok som var förseglad är inte Uppenbarelseboken, utan den del av Daniels profetia som rör de sista dagarna. Ängeln befallde: ’Men du, Daniel, göm dessa ord och försegla denna bok intill ändens tid.’ Daniel 12:4.” Apostlagärningarna, 584, 585.

The word “complement” means to bring to perfection. The portion of the book of Daniel that relates to the last days, which is unsealed at the time of the end, is made perfect when combined, “line upon line” with the “Revelation of Jesus Christ,” and “the Seven Thunders.” Those three representations are the message which is unsealed, and therefore represents the “words of truth” that are employed to “purge” the one hundred and forty four thousand in the final temple cleansing of Malachi, as represented in verses thirteen to fifteen of Daniel eleven. The verse in the middle is the verse where the current controversy is represented, and as such represents the identical controversy that confronted the Millerites in their prophetic history.

Ordet ”komplement” betyder att föra till fullkomning. Den del av Daniels bok som avser de sista dagarna, och som förseglas upp vid ändens tid, fullkomnas när den sammanställs, ”bud på bud”, med ”Jesu Kristi uppenbarelse” och ”de sju tordönen”. Dessa tre framställningar är det budskap som förseglas upp, och representerar därför de ”sanningens ord” som används för att ”rena” de etthundrafyrtiofyra tusen i den slutliga tempelreningen hos Malaki, sådan den framställs i verserna tretton till femton i Daniel elva. Versen i mitten är den vers där den nuvarande striden framställs, och representerar som sådan samma strid som mötte milleriterna i deras profetiska historia.

To claim the “robbers of thy people” in verse fourteen is the United States is a perfect parallel to the Protestants of Millerite history claiming that the robbers represented Antiochus Epiphanes. The controversy will purge the dross from the gold and silver, but the more important issue is that the controversy has been allowed to lead those represented by the Levites of Malachi chapter three to study more deeply than ever before God’s prophetic Word. The “dirt brush Man” of William Miller’s dream is now sweeping the counterfeit coins and jewels out of the room, in advance of His work in reassembling the genuine jewels into a perfect order which shines ten times brighter than the sun.

Att hävda att ”ditt folks rövare” i vers fjorton är Amerikas förenta stater är en fullständig parallell till att protestanterna i Milleriternas historia påstod att rövarna representerade Antiochos Epifanes. Kontroversen kommer att rena guldet och silvret från slagget, men den viktigare frågan är att kontroversen har tillåtits leda dem som representeras av leviterna i Malaki tredje kapitel till att studera Guds profetiska Ord djupare än någonsin tidigare. ”Smutsborstemannen” i William Millers dröm sopar nu de förfalskade mynten och juvelerna ut ur rummet, i förväg inför sitt verk att åter sammanföra de äkta juvelerna i en fullkomlig ordning som lyser tio gånger klarare än solen.

The controversy was allowed to take place to accomplish that very work, for we have been informed that, “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth.”

Striden tilläts äga rum för att fullborda just detta verk, ty vi har fått veta att: ”Gud skall uppväcka sitt folk; om andra medel slår fel, skall villoläror komma in ibland dem, vilka skall sålla dem och skilja agnarna från vetet. Herren kallar alla som tror på Hans ord att vakna upp ur sömnen. Dyrbart ljus har kommit, passande för denna tid. Det är Bibelns sanning, som visar de faror som är alldeles över oss. Detta ljus bör leda oss till ett flitigt studium av Skrifterna och en högst noggrann prövning av de ståndpunkter som vi intar. Gud vill att sanningens alla aspekter och ståndpunkter grundligt och ihärdigt skall rannsakas, med bön och fasta. De troende skall inte vila i antaganden och oklart definierade föreställningar om vad som utgör sanningen.”

The “heresies” He allows and employs to arouse His sleeping saints are “old controversies.”

De ”kätterier” som han tillåter och använder för att väcka sina sovande heliga är ”gamla stridsfrågor”.

> “In history and prophecy the Word of God portrays the long continued conflict between truth and error. That conflict is yet in progress. Those things which have been, will be repeated. Old controversies will be revived, and new theories will be continually arising. But God’s people, who in their belief and fulfillment of prophecy have acted a part in the proclamation of the first, second, and third angels’ messages, know where they stand. They have an experience that is more precious than fine gold. They are to stand firm as a rock, holding the beginning of their confidence steadfast unto the end.” Selected Messages, book 2, 109.

> ”I historien och profetian framställer Guds ord den långvariga striden mellan sanning och villfarelse. Denna strid pågår ännu. Det som har varit skall upprepas. Gamla stridsfrågor skall väckas till liv på nytt, och nya teorier skall ständigt uppstå. Men Guds folk, som i sin tro på och sitt uppfyllande av profetian har haft del i förkunnelsen av den första, andra och tredje ängelns budskap, vet var de står. De har en erfarenhet som är dyrbarare än fint guld. De skall stå fasta som en klippa och hålla fast vid begynnelsen av sin förtröstan orubbligt intill slutet.” Selected Messages, bok 2, 109.

The controversy over the “robbers of thy people” is an old controversy from the Millerite history, which is the “beginning of their confidence” that they are told to hold “steadfast to the end.” The “beginning of” the one hundred and forty-four thousand’s “confidence” is the foundational truths which are represented upon the 1843 and 1850 pioneer charts.

Striden om ”ditt folks rövare” är en gammal strid från den milleritiska historien, vilken utgör ”begynnelsen av deras tillförsikt”, som de uppmanas att hålla ”fast intill slutet”. ”Begynnelsen av” de etthundrafyrtiofyratusens ”tillförsikt” är de grundläggande sanningar som framställs på pionjärkartorna från 1843 och 1850.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as nothing the light that Christ came from heaven to give John for his people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science.

> ”Fienden söker avleda våra bröders och systrars sinnen från arbetet med att bereda ett folk att bestå i dessa sista dagar. Hans spetsfundigheter är avsedda att leda sinnena bort från stundens faror och plikter. De skattar för intet det ljus som Kristus kom från himmelen för att ge Johannes åt sitt folk. De lär att de scener som ligger omedelbart framför oss inte är av tillräcklig vikt för att ägnas särskild uppmärksamhet. De gör sanningen av himmelskt ursprung utan verkan och berövar Guds folk deras tidigare erfarenhet och ger dem i stället en falsk vetenskap.

> “‘Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’

> ”Så säger Herren: Stån på vägarna och se, och fråga efter de gamla stigarna, var den goda vägen är, och vandra på den.”

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for the last fifty years. Men may suppose that they have found a new way, and that they can lay a stronger foundation than that which has been laid. But this is a great deception. Other foundation can no man lay than that which has been laid.

> ”Må ingen söka rycka undan grunderna för vår tro — de grunder som lades vid början av vårt verk genom bönfallet studium av Ordet och genom uppenbarelse. På dessa grunder har vi byggt under de senaste femtio åren. Människor må mena att de har funnit en ny väg och att de kan lägga en fastare grund än den som har blivit lagd. Men detta är ett stort bedrägeri. Ty någon annan grund kan ingen lägga än den som är lagd.

> “In the past many have undertaken the building of a new faith, the establishment of new principles. But how long did their building stand?—It soon fell; for it was not founded upon the Rock.

> ”Förr har många företagit sig att bygga en ny tro, att upprätta nya grundsatser. Men hur länge stod deras byggnad kvar?—Den föll snart; ty den var inte grundad på Klippan.

> “Did not the first disciples have to meet the sayings of men? Did they not have to listen to false theories, and then, having done all, to stand firm, saying, ‘Other foundation can no man lay than that is laid’?

> ”Måste inte de första lärjungarna bemöta människors påståenden? Måste de inte lyssna till falska teorier och sedan, när de hade gjort allt, stå fasta och säga: ’Ingen kan lägga en annan grund än den som är lagd’?”

> “So we are to hold the beginning of our confidence steadfast unto the end. Words of power have been sent by God and by Christ to this people, bringing them out from the world, point by point, into the clear light of present truth. With lips touched with holy fire, God’s servants have proclaimed the message. The divine utterance has set its seal to the genuineness of the truth proclaimed.” Review and Herald, March 3, 1904.

> ”Så skall vi hålla fast vid begynnelsen av vår tillförsikt orubbligt intill slutet. Ord av kraft har sänts av Gud och av Kristus till detta folk, för att steg för steg föra dem ut ur världen in i den klara belysningen av den nuvarande sanningen. Med läppar rörda av helig eld har Guds tjänare förkunnat budskapet. Det gudomliga tilltalet har satt sitt sigill på den förkunnade sanningens äkthet.” Review and Herald, 3 mars 1904.

Jeremiah’s “old paths,” are the “foundations that were laid at the beginning of our work.” Those truths were founded “upon the Rock,” and in the Millerite history those foundational truths were the “present truth” message that was proclaimed in 1842, 1843 and 1844.

Jeremias ”gamla stigar” är de ”grundvalar som lades i början av vårt verk”. Dessa sanningar var grundade ”på Klippan”, och i den milleritiska historien var dessa grundläggande sanningar det ”närvarande sanningens” budskap som förkunnades år 1842, 1843 och 1844.

> “May God help you to receive the words that I have spoken. Let those who stand as God’s watchmen on the walls of Zion be men who can see the dangers before the people,—men who can distinguish between truth and error, righteousness and unrighteousness.

> ”Må Gud hjälpa er att ta emot de ord som jag har talat. Må de som står som Guds väktare på Sions murar vara män som kan se farorna före folket, — män som kan skilja mellan sanning och villfarelse, rättfärdighet och orättfärdighet.

> “The warning has come: Nothing is to be allowed to come in that will disturb the foundation of the faith upon which we have been building ever since the message came in 1842, 1843, and 1844. I was in this message, and ever since I have been standing before the world, true to the light that God has given us. We do not propose to take our feet off the platform on which they were placed as day by day we sought the Lord with earnest prayer, seeking for light. Do you think that I could give up the light that God has given me? It is to be as the Rock of Ages. It has been guiding me ever since it was given. Brethren and sisters, God lives and reigns and works today. His hand is on the wheel, and in his providence he is turning the wheel in accordance with his own will. Let not men fasten themselves to documents, saying what they will do, and what they will not do. Let them fasten themselves to the Lord God of heaven. Then the light of heaven will shine into the soul-temple, and we shall see the salvation of God.” Review and Herald, April 14, 1903.

> ”Varningen har kommit: Ingenting får tillåtas komma in som skulle rubba den trosgrund på vilken vi har byggt alltsedan budskapet kom år 1842, 1843 och 1844. Jag var med i detta budskap, och ända sedan dess har jag stått inför världen, trogen det ljus som Gud har gett oss. Vi har inte för avsikt att flytta våra fötter från den plattform på vilken de sattes, medan vi dag för dag sökte Herren i innerlig bön och sökte ljus. Tror ni att jag skulle kunna överge det ljus som Gud har gett mig? Det skall vara såsom Evighetens Klippa. Det har väglett mig ända sedan det gavs. Bröder och systrar, Gud lever och regerar och verkar i dag. Hans hand är på hjulet, och i sin försyn vrider han hjulet i överensstämmelse med sin egen vilja. Må inte människor binda sig vid dokument och säga vad de skall göra och vad de inte skall göra. Låt dem i stället binda sig vid Herren, himmelens Gud. Då skall himlens ljus lysa in i själens tempel, och vi skall få se Guds frälsning.” Review and Herald, 14 april 1903.

The message that was proclaimed “in 1842, 1843, and 1844” is the message represented upon the 1843 pioneer chart. In May of 1842, three hundred 1843 charts were printed. Ellen White and the pioneers all gave testimony that the chart was a fulfillment of Habakkuk chapter two’s command to write the vision and make it plain upon tables. In that very history there were three hundred Millerite preachers, and SDA historians testify to the fact that they all employed the 1843 chart.

Det budskap som förkunnades ”år 1842, 1843 och 1844” är det budskap som framställs på pionjärkartan från 1843. I maj 1842 trycktes trehundra 1843-kartor. Ellen White och alla pionjärerna vittnade om att kartan var en uppfyllelse av befallningen i Habackuks andra kapitel att skriva synen och göra den tydlig på tavlor. I just den historien fanns det trehundra milleritiska predikanter, och SDA-historiker vittnar om det faktum att de alla använde 1843-kartan.

What would possess a person to claim that the pioneer identification of Rome as the robbers of thy people, as represented upon the chart, is erroneous? What would possess someone to receive that claim? Yet, what possesses those of us that claim to accept the pioneer understanding that Rome is symbolized with the expression, “robbers of thy people,” and yet in reality not be able to defend that understanding for themselves?

Vad skulle få en människa att hävda att pionjärernas identifiering av Rom som ditt folks rövare, såsom framställt på kartan, är felaktig? Vad skulle få någon att godta ett sådant påstående? Och ändå, vad är det som får oss, som säger oss omfatta pionjärernas förståelse att Rom symboliseras genom uttrycket ”ditt folks rövare”, att i verkligheten inte kunna försvara den förståelsen för egen del?

In the first article we cited the following passage:

I den första artikeln citerade vi följande avsnitt:

> “Whatever may be man’s intellectual advancement, let him not for a moment think that there is no need of thorough and continuous searching of the Scriptures for greater light. As a people we are called individually to be students of prophecy. We must watch with earnestness that we may discern any ray of light which God shall present to us.” Testimonies, volume 5, 708.

> ”Hur långt människans intellektuella utveckling än må ha nått, må hon inte för ett ögonblick tänka att det inte finns något behov av ett grundligt och fortgående forskande i Skrifterna för att få större ljus. Som folk är vi kallade att var och en för sig vara profetians studerande. Vi måste vaka med allvar så att vi kan urskilja varje ljusstråle som Gud kommer att framställa för oss.” Testimonies, band 5, 708.

I claim the “light which God” is now presenting “to us” is that we have not fully awakened to our responsibility to personally understand the first fifteen verses of Daniel eleven, and that we have not understood that verses thirteen to fifteen of that same chapter represents the truths that accomplish the final purging and sealing of the one hundred and forty-four thousand. If there were no heresies introduced in this very history it would provide evidence that we are wide awake. But this controversy proves otherwise.

Jag hävdar att det ”ljus som Gud” nu framlägger ”för oss” är detta: att vi inte fullt ut har vaknat upp till vårt ansvar att personligen förstå de första femton verserna i Daniel elva, och att vi inte har förstått att verserna tretton till femton i samma kapitel representerar de sanningar som åstadkommer den slutliga reningen och beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen. Om inga villoläror hade införts i just denna historia, skulle det utgöra bevis för att vi är fullt vakna. Men denna strid visar motsatsen.

> “The fact that there is no controversy or agitation among God’s people should not be regarded as conclusive evidence that they are holding fast to sound doctrine. There is reason to fear that they may not be clearly discriminating between truth and error. When no new questions are started by investigation of the Scriptures, when no difference of opinion arises which will set men to searching the Bible for themselves to make sure that they have the truth, there will be many now, as in ancient times, who will hold to tradition and worship they know not what. . ..

> Det faktum att det inte finns någon strid eller oro bland Guds folk bör inte betraktas som ett avgörande bevis på att de håller fast vid den sunda läran. Det finns skäl att frukta att de kanske inte tydligt urskiljer mellan sanning och villfarelse. När inga nya frågor väcks genom rannsakning av Skrifterna, när ingen meningsskiljaktighet uppstår som får människor att själva rannsaka Bibeln för att förvissa sig om att de har sanningen, då kommer många nu, liksom i forna tider, att hålla fast vid tradition och tillbe det de inte vet vad det är....

> “God will arouse His people; if other means fail, heresies will come in among them, which will sift them, separating the chaff from the wheat. The Lord calls upon all who believe His word to awake out of sleep. Precious light has come, appropriate for this time. It is Bible truth, showing the perils that are right upon us. This light should lead us to a diligent study of the Scriptures and a most critical examination of the positions which we hold. God would have all the bearings and positions of truth thoroughly and perseveringly searched, with prayer and fasting. Believers are not to rest in suppositions and ill-defined ideas of what constitutes truth. Their faith must be firmly founded upon the word of God so that when the testing time shall come and they are brought before councils to answer for their faith they may be able to give a reason for the hope that is in them, with meekness and fear.

> ”Gud kommer att väcka sitt folk; om andra medel misslyckas, kommer villoläror att tränga in ibland dem, vilka skall sålla dem och skilja agnarna från vetet. Herren kallar alla som tror på hans ord att vakna upp ur sömnen. Dyrbart ljus har kommit, anpassat för denna tid. Det är Bibelns sanning, som visar de faror som står omedelbart inför oss. Detta ljus bör leda oss till ett flitigt studium av Skrifterna och en ytterst noggrann granskning av de ståndpunkter som vi intar. Gud vill att alla sanningens aspekter och ståndpunkter grundligt och uthålligt skall utforskas, med bön och fasta. De troende skall inte slå sig till ro med antaganden och oklart definierade föreställningar om vad som utgör sanningen. Deras tro måste vara fast grundad på Guds ord, så att när prövningens tid kommer och de förs inför råd för att svara för sin tro, skall de kunna ge skäl för det hopp som är i dem, med mildhet och fruktan.

> “Agitate, agitate, agitate. The subjects which we present to the world must be to us a living reality. It is important that in defending the doctrines which we consider fundamental articles of faith we should never allow ourselves to employ arguments that are not wholly sound.” Testimonies, volume 5, 708.

> ”Verka, verka, verka. De ämnen som vi lägger fram för världen måste för oss vara en levande verklighet. Det är viktigt att vi, när vi försvarar de läror som vi betraktar som grundläggande trosartiklar, aldrig tillåter oss att använda argument som inte är helt hållbara.” Testimonies, band 5, 708.

As we move forward in this consideration of the robbers of God’s people we will demonstrate that the argument upon verse fourteen of Daniel eleven between the Protestants and the Millerites is identical to the argument between the new and private interpretation that the United States, and not Rome, establishes the vision. The position that The Great Controversy uses the expression, “old world” to identify past history is a “supposition and ill-defined idea” and it is an illustration of an “argument that is not wholly sound.”

När vi går vidare i denna betraktelse av rövarna bland Guds folk, kommer vi att visa att meningsskiljaktigheten kring den fjortonde versen i Daniel elva mellan protestanterna och milleriterna är identisk med meningsskiljaktigheten mellan den nya och privata tolkningen, enligt vilken Förenta staterna, och inte Rom, fastställer synen. Ståndpunkten att The Great Controversy använder uttrycket ”gamla världen” för att identifiera tidigare historia är en ”förutsättning och otydligt definierad föreställning”, och den utgör en illustration av ett ”argument som inte är helt hållbart”.

Those who have used the passage to uphold their supposition that the Millerites were incorrect in identifying Rome as the robbers of thy people, should fulfill their Christian obligation and publicly retract their claim, for it is unsustainable grammatically and historically. For those sitting on the side-lines of this controversy, you are responsible to rightly divide the word of truth, for you have been called to be an individual who is a student of prophecy, not a follower of a man’s idea.

De som har använt detta avsnitt för att upprätthålla sitt antagande att milleriterna hade fel när de identifierade Rom som ditt folks rövare, bör fullgöra sin kristna plikt och offentligt ta tillbaka sitt påstående, ty det är ohållbart såväl grammatiskt som historiskt. Vad gäller dem som sitter vid sidan av i denna kontrovers, är ni ansvariga att rätt dela sanningens ord, ty ni har kallats att vara en människa som är profetians lärjunge, inte en efterföljare av en människas idé.

Men wrest the Scriptures to their own destruction.

Människor förvränger Skrifterna till sitt eget fördärv.

> And account that the longsuffering of our Lord is salvation; even as our beloved brother Paul also according to the wisdom given unto him hath written unto you; As also in all his epistles, speaking in them of these things; in which are some things hard to be understood, which they that are unlearned and unstable wrest, as they do also the other scriptures, unto their own destruction. Ye therefore, beloved, seeing ye know these things before, beware lest ye also, being led away with the error of the wicked, fall from your own stedfastness. But grow in grace, and in the knowledge of our Lord and Saviour Jesus Christ. To him be glory both now and forever. Amen. 2 Peter 3:15–18.

> Och håll före att vår Herres tålamod är till frälsning; såsom också vår älskade broder Paulus, efter den vishet som givits honom, har skrivit till er; likaså i alla sina brev, när han i dem talar om dessa ting; i dem finns somligt som är svårt att förstå, vilket de olärda och ostadiga förvränger, såsom de också gör med de övriga Skrifterna, till sitt eget fördärv. Eftersom ni alltså, älskade, vet detta i förväg, så var på er vakt, så att inte också ni, bortförda av de laglösas villfarelse, faller från er egen fasthet. Väx i stället till i nåd och i kunskap om vår Herre och Frälsare Jesus Kristus. Honom tillhör härligheten både nu och i evighet. Amen. 2 Petrusbrevet 3:15–18.

Peter states that it is the “unlearned and unstable” who “wrest” the Scriptures “unto their own destruction.” In agreement with that fact is Sister White’s repeated warnings to us to study for ourselves. If we are not fulfilling our responsibility to be students of prophecy, we are determining our own destruction.

Petrus säger att det är de ”okunniga och obefästa” som ”förvränger” Skrifterna ”till sitt eget fördärv”. I överensstämmelse med detta faktum står syster Whites upprepade varningar till oss att själva studera. Om vi inte fullgör vårt ansvar att vara studerande av profetian, bestämmer vi vårt eget fördärv.

It is the robbers of thy people who establish the vision, and Solomon identifies that where there is no vision the people perish.

Det är ditt folks rövare som upprättar synen, och Salomo fastslår att där ingen syn finnes går folket under.

> Where there is no vision, the people perish: but he that keepeth the law, happy is he. Proverbs 29:18.

> Där ingen uppenbarelse finnes, där blir folket tygellöst; men salig är den som håller lagen. Ordspråksboken 29:18.

One of the definitions of “perish” is to be made naked. Where there is an incorrect understanding of the vision, it is based upon the fact that the symbol that establishes the vision is not understood, or incorrectly understood. To be among those who perish in Solomon’s warning is to secure the nakedness represented by the Laodiceans who are spewed out of the mouth of the Lord at the soon coming Sunday law. Why would we accept an idea that misrepresents the clear meaning of Sister White’s comments upon the old and new world, and that rejects the Millerite identification that it is Rome who establishes the vision, which was directly represented upon the 1843 chart, which represents the foundational truths of Adventism, and which is Christ, the Rock of Ages that is represented by all sacred illustration of the foundations?

En av definitionerna av ”gå under” är att göras naken. Där det finns en felaktig förståelse av synen, grundar den sig på att den symbol som fastställer synen inte förstås, eller förstås felaktigt. Att vara bland dem som går under i Salomos varning är att befästa den nakenhet som representeras av laodiceerna, vilka spys ut ur Herrens mun vid den snart kommande söndagslagen. Varför skulle vi godta en uppfattning som förvränger den klara innebörden i Syster Whites kommentarer om den gamla och den nya världen, och som förkastar milleriternas identifiering av att det är Rom som fastställer synen, vilket framställdes direkt på 1843 års karta, vilken representerar adventismens grundläggande sanningar, och vilken är Kristus, evighetens Klippa, som representeras i all helig framställning av grundvalarna?

> “But every building erected on other foundation than God’s word will fall. He who, like the Jews in Christ’s day, builds on the foundation of human ideas and opinions, of forms and ceremonies of man’s invention, or on any works that he can do independently of the grace of Christ, is erecting his structure of character upon the shifting sand. The fierce tempests of temptation will sweep away the sandy foundation and leave his house a wreck on the shores of time.

> ”Men varje byggnad som uppförs på annan grund än Guds ord kommer att falla. Den som, liksom judarna på Kristi tid, bygger på grunden av mänskliga idéer och åsikter, på former och ceremonier som människan har uppfunnit, eller på några gärningar som han kan göra oberoende av Kristi nåd, han uppför sin karaktärsbyggnad på den skiftande sanden. Frestelsernas våldsamma stormar skall svepa bort den sandiga grunden och lämna hans hus som ett vrak på tidens stränder.

> “‘“Therefore thus saith the Lord God, … Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place.’ Isaiah 28:16, 17.

> ”Därför säger Herren Gud så: … Och jag skall lägga rätten till mätsnöret och rättfärdigheten till lodet; och haglet skall sopa bort lögnens tillflykt, och vattnen skall översvämma gömstället.” Jesaja 28:16, 17.

> “But today mercy pleads with the sinner. ‘As I live, saith the Lord God, I have no pleasure in the death of the wicked; but that the wicked turn from his way and live: turn ye, turn ye from your evil ways; for why will ye die?’ Ezekiel 33:11. The voice that speaks to the impenitent today is the voice of Him who in heart anguish exclaimed as He beheld the city of His love: ‘O Jerusalem, Jerusalem, which killeth the prophets, and stoneth them that are sent unto her! how often would I have gathered thy children together, even as a hen gathereth her own brood under her wings, and ye would not! Behold, your house is left unto you desolate.’ Luke 13:34, 35 , R.V. In Jerusalem, Jesus beheld a symbol of the world that had rejected and despised His grace. He was weeping, O stubborn heart, for you! Even when Jesus’ tears were shed upon the mount, Jerusalem might yet have repented, and escaped her doom. For a little space the Gift of heaven still waited her acceptance. So, O heart, to you Christ is still speaking in accents of love: ‘Behold, I stand at the door, and knock: if any man hear My voice, and open the door, I will come in to him, and will sup with him, and he with Me.’ ‘Now is the accepted time; behold, now is the day of salvation.’ Revelation 3:20; 2 Corinthians 6:2.

> ”Men i dag vädjar nåden till syndaren. ’Så sant jag lever, säger Herren Gud, jag har ingen lust till den ogudaktiges död, utan att den ogudaktige vänder om från sin väg och får leva; vänd om, vänd om från era onda vägar! Ty varför skulle ni dö?’ Hesekiel 33:11. Den röst som i dag talar till den obotfärdige är rösten av Honom som i hjärtats ångest utropade, när Han såg sin kärleks stad: ’Jerusalem, Jerusalem, du som dödar profeterna och stenar dem som är sända till dig! Hur ofta har jag inte velat samla dina barn, så som en höna samlar sin avkomma under vingarna, men ni ville inte! Se, ert hus lämnas åt er öde.’ Lukas 13:34, 35, R.V. I Jerusalem såg Jesus en symbol för den värld som hade förkastat och föraktat Hans nåd. Han grät, o hårdnackade hjärta, över dig! Även när Jesu tårar föll på berget, kunde Jerusalem ännu ha omvänt sig och undkommit sitt öde. Under en kort tid väntade himlens Gåva fortfarande på att bli mottagen av henne. Så talar också Kristus fortfarande till dig, o hjärta, med kärlekens tonfall: ’Se, jag står vid dörren och klappar; om någon hör Min röst och öppnar dörren, skall jag gå in till honom och hålla måltid med honom och han med Mig.’ ’Se, nu är den välbehagliga tiden; se, nu är frälsningens dag.’ Uppenbarelseboken 3:20; 2 Korinthierbrevet 6:2.”

> “You who are resting your hope on self are building on the sand. But it is not yet too late to escape the impending ruin. Before the tempest breaks, flee to the sure foundation. ‘Thus saith the Lord God, Behold, I lay in Zion for a foundation a stone, a tried stone, a precious cornerstone, of sure foundation: he that believeth shall not make haste.’ ‘Look unto Me, and be ye saved, all the ends of the earth: for I am God, and there is none else.’ ‘Fear thou not; for I am with thee: be not dismayed; for I am thy God: I will strengthen thee; yea, I will help thee; yea, I will uphold thee with the right hand of My righteousness.’ ‘Ye shall not be ashamed nor confounded world without end.’ Isaiah 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17.” Thoughts from the Mount of Blessing, 150–152.

> ”Ni som sätter ert hopp till er själva bygger på sanden. Men det är ännu inte för sent att undkomma den förestående undergången. Innan stormen bryter lös, fly till den säkra grunden. ’Så säger Herren, Herren: Se, jag lägger i Sion en grundsten, en prövad sten, en dyrbar hörnsten, en fast grundval; den som tror skall inte fly i hast.’ ’Vänd er till mig och bli frälsta, alla jordens ändar; ty jag är Gud, och det finns ingen annan.’ ’Frukta inte, ty jag är med dig; var inte förskräckt, ty jag är din Gud. Jag styrker dig, ja, jag hjälper dig, ja, jag uppehåller dig med min rättfärdighets högra hand.’ ’Ni skall inte komma på skam eller stå där med skam i evigheters evighet.’ Jesaja 28:16, R.V.; 45:22; 41:10; 45:17.” Thoughts from the Mount of Blessing, 150–152.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

Back to Articles