Article

# The Hidden History of Verse Forty - Number Fifteen

Den dolda historien bakom den fyrtionde versen – nummer femton

The Second Woe - Part Two

Det andra veropet – del två

Author

Jeff Pippenger

Published

June 11, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

Sister White addresses several times that the passage in Isaiah which Jesus read in the synagogue at Nazareth, not only announced His work, but typified our work. The perfect fulfillment of that anointed work is accomplished by those who make up the ensign of the one hundred and forty-four thousand.

Syster White framhåller vid flera tillfällen att det avsnitt i Jesaja som Jesus läste i synagogan i Nasaret inte bara tillkännagav hans verk, utan också förebildade vårt verk. Den fullkomliga uppfyllelsen av detta smorda verk fullbordas av dem som utgör baneret för de etthundrafyrtiofyra tusen.

> The spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified. And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them. Isaiah 61:1–7.

> Herren Guds Ande är över mig, ty Herren har smort mig till att förkunna glädjens budskap för de ödmjuka; han har sänt mig att förbinda dem som har ett förkrossat hjärta, att utropa frihet för de fångna och öppnande av fängelset för dem som är bundna; att förkunna ett nådens år från Herren och hämndens dag från vår Gud; att trösta alla som sörjer; att bereda åt dem som sörjer i Sion, att ge dem skönhet i stället för aska, glädjens olja i stället för sorg, lovets dräkt i stället för en modfälld ande; för att de skall kallas rättfärdighetens träd, Herrens plantering, så att han blir förhärligad. Och de skall bygga upp de gamla ruinerna, de skall åter resa upp forna ödeläggelser, och de skall återställa de öde städerna, det som legat öde genom många släktled. Och främlingar skall stå och vakta era hjordar, och utlänningarnas söner skall vara era åkermän och vingårdsskötare. Men ni skall kallas Herrens präster; man skall kalla er vår Guds tjänare; ni skall få äta hednafolkens rikedomar, och över deras härlighet skall ni berömma er. För er skam skall ni få dubbelt igen, och i stället för vanära skall de jubla över sin lott; därför skall de i sitt land besitta det dubbla; evig glädje skall tillhöra dem. Jesaja 61:1–7.

In the previous article we began to identify the “hour, month, day and year” that made up the time prophecy of three hundred and ninety-one years and fifteen days. Time is no longer, so the four expressions of time must be applied symbolically in the latter days, when the prophetic characteristics of the first and second woes are repeated in the third woe. The “year” is “the acceptable year of the Lord,” and it is also “the day of vengeance of our God.”

I den föregående artikeln började vi identifiera den ”timme, månad, dag och år” som utgjorde tidsprofetian om tre hundra nittioett år och femton dagar. Tiden är inte längre, så de fyra tidsuttrycken måste tillämpas symboliskt i de yttersta dagarna, då de profetiska kännetecknen för det första och det andra veet upprepas i det tredje veet. ”Året” är ”Herrens välbehagliga år”, och det är också ”vår Guds hämndedag”.

The “day,” is “the day of calamity,” a day of recompense, and vengeance, as set forth by Moses.

”Dagen” är ”olyckans dag”, en dag av vedergällning och hämnd, såsom den framställs av Mose.

> To me belongeth vengeance, and recompense; their foot shall slide in due time: for the day of their calamity is at hand, and the things that shall come upon them make haste. Deuteronomy 32:35.

> Min är hämnden och vedergällningen; på sin tid skall deras fot vackla. Ty deras olyckas dag är nära, och det som skall komma över dem skyndar hastigt. 5 Moseboken 32:35.

In Isaiah it is the “acceptable year” and the “day of vengeance,” and the day of vengeance is Moses’ “day of calamity” where Laodicea’s foot slides as they receive recompense and vengeance. The hour of the great earthquake, the day of calamity, the acceptable year and the first month all align with the Sunday law. The word “month” in Joel is an added word, but the added word is correct. The translators added the word “month” in agreement with the truth that the latter rain came in the first month.

Hos Jesaja är det ”nådens år” och ”hämndens dag”, och hämndens dag är Mose ”olyckans dag”, då Laodiceas fot glider, medan de får vedergällning och hämnd. Timmen för den stora jordbävningen, olyckans dag, nådens år och den första månaden sammanfaller alla med söndagslagen. Ordet ”månad” i Joel är ett tillagt ord, men det tillagda ordet är korrekt. Översättarna lade till ordet ”månad” i samklang med sanningen att det senare regnet kom i den första månaden.

> Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for he hath given you the former rain moderately, and he will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain in the first month. Joel 2:23.

> Gläd er därför, ni Sions barn, och fröjda er i Herren, er Gud; ty han har givit er det förra regnet i rätt mått, och han skall låta regn komma ned för er, det förra regnet och det senare regnet i första månaden. Joel 2:23.

The word “month” is an interpretation, not part of the original inspired text. The Hebrew simply says the rains will come “in the first” or “as at the first”—meaning God will restore the rains in their proper season, just like in former times. Sister White repeatedly aligns the Millerite movement of 1840 to 1844 with Pentecost to describe the latter rain in the latter days. The latter rain comes “as at the first,” which was Pentecost, which Sister White repeatedly aligns with the Sunday law.

Ordet ”månad” är en tolkning, inte en del av den ursprungliga inspirerade texten. Hebreiskan säger helt enkelt att regnen skall komma ”i den första” eller ”såsom i den första” — vilket betyder att Gud skall återställa regnen i deras rätta tid, liksom i forna tider. Syster White knyter gång på gång den milleritiska rörelsen från 1840 till 1844 till pingsten för att beskriva det sena regnet i de yttersta dagarna. Det sena regnet kommer ”såsom i den första”, vilket var pingsten, vilken Syster White gång på gång förbinder med söndagslagen.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.

> ”Den ängel som förenar sig i förkunnelsen av den tredje ängelns budskap skall upplysa hela jorden med sin härlighet. Här förutsägs ett verk av världsomfattande räckvidd och ovanlig kraft. Adventrörelsen 1840–44 var en härlig uppenbarelse av Guds kraft; den första ängelns budskap bars till varje missionsstation i världen, och i några länder rådde det största religiösa intresse som har bevittnats i något land sedan reformationen på 1500-talet; men detta skall överträffas av den mäktiga rörelsen under den tredje ängelns sista varning.

> “The work will be similar to that of the Day of Pentecost. As the ‘former rain’ was given, in the outpouring of the Holy Spirit at the opening of the gospel, to cause the upspringing of the precious seed, so the ‘latter rain’ will be given at its close for the ripening of the harvest. ‘Then shall we know, if we follow on to know the Lord: His going forth is prepared as the morning; and He shall come unto us as the rain, as the latter and former rain unto the earth.’ Hosea 6:3. ‘Be glad then, ye children of Zion, and rejoice in the Lord your God: for He hath given you the former rain moderately, and He will cause to come down for you the rain, the former rain, and the latter rain.’ Joel 2:23. ‘In the last days, saith God, I will pour out of My Spirit upon all flesh.’ ‘And it shall come to pass, that whosoever shall call on the name of the Lord shall be saved.’ Acts 2:17, 21.

> ”Verket kommer att vara liknande det på pingstdagen. Liksom ”det förra regnet” gavs genom den Helige Andes utgjutelse vid evangeliets början för att åstadkomma det dyrbara utsädets uppspirande, så kommer ”det senare regnet” att ges vid dess avslutning för skördens mognad. ”Då skall vi lära känna, ja, vi skall sträva efter att lära känna Herren. Hans uppgång är så viss som morgonrodnaden, och han skall komma till oss såsom regnet, såsom både höstregn och vårregn över jorden.” Hosea 6:3. ”Jublen då, ni Sions barn, och gläds i Herren, er Gud; ty han har gett er höstregnet i rätt mått, och han låter regn komma ner över er, höstregn och vårregn, såsom förr.” Joel 2:23. ”Och det skall ske i de sista dagarna, säger Gud, att jag skall utgjuta av min Ande över allt kött.” ”Och det skall ske att var och en som åkallar Herrens namn skall bli frälst.” Apostlagärningarna 2:17, 21.

> “The great work of the gospel is not to close with less manifestation of the power of God than marked its opening. The prophecies which were fulfilled in the outpouring of the former rain at the opening of the gospel are again to be fulfilled in the latter rain at its close. Here are ‘the times of refreshing’ to which the apostle Peter looked forward when he said: ‘Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; and He shall send Jesus.’ Acts 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

> ”Evangeliets stora verk skall inte avslutas med en mindre uppenbarelse av Guds kraft än den som utmärkte dess början. De profetior som uppfylldes genom utgjutelsen av det tidiga regnet vid evangeliets början skall åter uppfyllas genom det sena regnet vid dess avslutning. Här är ’vederkvickelsens tider’, som aposteln Petrus såg fram emot när han sade: ’Omvänd er därför och låt er omvändas, så att era synder blir utplånade, när tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus.’ Apg. 3:19, 20.” The Great Controversy, 611.

Pentecost was the "opening" or the "beginning" of the gospel work and the latter rain at the "close" is the "ending." The first represents the last. The first month is identifying the outpouring of the Holy Spirit at the Sunday law.

Pingsten var ”öppningen” eller ”början” av evangeliets verk, och det senare regnet vid ”avslutningen” är ”slutet”. Det första representerar det sista. Den första månaden identifierar den Helige Andes utgjutelse vid söndagslagen.

> “Not one of us will ever receive the seal of God while our characters have one spot or stain upon them. It is left with us to remedy the defects in our characters, to cleanse the soul temple of every defilement. Then the latter rain will fall upon us as the early rain fell upon the disciples on the Day of Pentecost. …

> ”Ingen av oss kommer någonsin att ta emot Guds sigill så länge våra karaktärer har en enda fläck eller skamfläck på sig. Det är överlåtet åt oss att avhjälpa bristerna i vår karaktär, att rena själens tempel från all orenhet. Då kommer det sena regnet att falla över oss, såsom det tidigare regnet föll över lärjungarna på pingstdagen. …”

> “What are you doing, brethren, in the great work of preparation? Those who are uniting with the world are receiving the worldly mold and preparing for the mark of the beast. Those who are distrustful of self, who are humbling themselves before God and purifying their souls by obeying the truth these are receiving the heavenly mold and preparing for the seal of God in their foreheads. When the decree goes forth and the stamp is impressed, their character will remain pure and spotless for eternity.” Testimonies, volume 5, 214, 216.

> ”Vad gör ni, bröder, i det stora beredelseverket? De som förenar sig med världen tar emot den världsliga formen och förbereder sig för vilddjurets märke. De som misstror sig själva, som ödmjukar sig inför Gud och renar sina själar genom att lyda sanningen, dessa tar emot den himmelska formen och förbereder sig för Guds sigill på sina pannor. När förordningen går ut och märket präglas in, kommer deras karaktär att förbli ren och fläckfri i evighet.” Testimonies, band 5, 214, 216.

The first “month” is the Sunday law, the “hour” of the great earthquake is the Sunday law, the “day” of calamity, recompense and vengeance is the Sunday law and the acceptable “year” is the Sunday law. The one hundred and fifty years of the prophecy of the first woe concludes at the Sunday law, where the three hundred and ninety-one years and fifteen days begins.

Den första ”månaden” är söndagslagen, den stora jordbävningens ”timme” är söndagslagen, olyckans, vedergällningens och hämndens ”dag” är söndagslagen, och det välbehagliga ”året” är söndagslagen. De etthundrafemtio åren i den första veets profetia avslutas vid söndagslagen, där de trehundranittioett åren och femton dagarna börjar.

> Saying to the sixth angel which had the trumpet, Loose the four angels which are bound in the great river Euphrates. And the four angels were loosed, which were prepared for an hour, and a day, and a month, and a year, for to slay the third part of men. Revelation 9:14, 15.

> sägande till den sjätte ängeln som hade basunen: Lös de fyra änglar som är bundna vid den stora floden Eufrat. Och de fyra änglarna löstes, de som hade varit beredda för en timme och en dag och en månad och ett år, för att döda tredjedelen av människorna. Uppenbarelseboken 9:14, 15.

The “four angels” that were “bound in the great river Euphrates” are “loosed” at the hour of the Sunday law. They have been prophetically “prepared” for the hour, day, month and year of the second woe to slay the third part of men. The United States is slain as the sixth kingdom of Bible prophecy at the Sunday law, and the United States is one third of the three fold union that is established at the Sunday law. The second woe is repeated in the third woe, just as the second angel is repeated in the third angel.

De ”fyra änglar” som var ”bundna vid den stora floden Eufrat” blir ”lösta” i stunden för söndagslagen. De har profetiskt ”beredts” för timmen, dagen, månaden och året i det andra ve, för att döda tredjedelen av människorna. Förenta staterna dödas såsom det sjätte riket i Bibelns profetia vid söndagslagen, och Förenta staterna utgör en tredjedel av den trefaldiga förening som upprättas vid söndagslagen. Det andra vet upprepas i det tredje vet, liksom den andra ängeln upprepas i den tredje ängeln.

Those four winds were released at 9/11, marking the beginning of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and immediately thereafter restrained. When those represented in Isaiah sixty-one who mourn are comforted, they are comforted with the full out pouring of the Comforter at the Sunday law, which is also the “hour” of the great earthquake. Those who mourn in the acceptable year, are the very same who are mourning in Ezekiel nine who receive the seal of God. Jesus began His ministry by citing Isaiah sixty-one, and Sister White aligns His pronouncement with our work.

Dessa fyra vindar släpptes lös vid 11 september, vilket markerade början på beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen, och omedelbart därefter hölls de tillbaka. När de som framställs i Jesaja sextioett, vilka sörjer, blir tröstade, blir de tröstade genom Hjälparens fulla utgjutelse vid söndagslagen, vilken också är den stora jordbävningens ”timme”. De som sörjer under nådens år är just desamma som sörjer i Hesekiel nio och som mottar Guds sigill. Jesus inledde sin tjänst genom att citera Jesaja sextioett, och syster White sammanför Hans tillkännagivande med vårt verk.

> “Christ announced his mission to the world when, in the synagogue at Nazareth, he read from the prophecy of Isaiah: ‘The Spirit of the Lord is upon me, because he hath anointed me to preach the Gospel to the poor; he hath sent me to heal the broken-hearted, to preach deliverance to the captives, and recovering of sight to the blind, to set at liberty them that are bruised, to preach the acceptable year of the Lord.’ What a work was before him!—To preach the acceptable year of the Lord. This period embraces age after age, extends from century to century, while probation shall last. God is waiting to hear the asking and knocking; watching to see humanity draw nigh unto him, who alone can help us. He longs to forgive their sins, to receive them as his own. He will receive every contrite soul who comes to him; for it was to do this work that God anointed his only-begotten Son.

> ”Kristus tillkännagav sitt uppdrag för världen när han i synagogan i Nasaret läste ur profeten Jesajas profetia: ’Herrens Ande är över mig, därför att han har smort mig till att predika evangelium för de fattiga; han har sänt mig att hela dem som har ett förkrossat hjärta, att predika befrielse för de fångna och syn åt de blinda, att sätta de förtryckta i frihet, att predika Herrens nådens år.’ Vilket verk låg inte framför honom! — Att predika Herrens nådens år. Denna tidsperiod omfattar tidsålder efter tidsålder, sträcker sig från sekel till sekel, så länge prövotiden varar. Gud väntar på att få höra bedjandet och klappandet; han vakar för att se mänskligheten nalkas honom, han som ensam kan hjälpa oss. Han längtar efter att förlåta deras synder, att ta emot dem som sina egna. Han skall ta emot varje ångerfull själ som kommer till honom; ty det var för att utföra detta verk som Gud smorde sin enfödde Son.

> “But why did not Christ finish the statement recorded in Isaiah? Why did he omit the clause, ‘and the day of vengeance of our God’? The latter portion of this sentence was just as much truth as the first part; and Christ did not deny the truth by his silence, by withholding a portion of his own words given to his chosen prophet. But this last clause was that upon which his hearers delighted to dwell, and which they were inclined to practice, pronouncing judgment upon all who were not of their religious faith. Instead of giving to the people words of truth and righteousness and forgiveness, they had taught them that God hated all the heathen world. The paternal character of God had been misrepresented, and buried beneath human traditions. Signs of the Times, January 14, 1897.

> ”Men varför fullbordade inte Kristus uttalandet som är nedtecknat i Jesaja? Varför utelämnade han satsen: ’och vår Guds hämndedag’? Den senare delen av denna mening var lika mycket sanning som den första delen; och Kristus förnekade inte sanningen genom sin tystnad, genom att undanhålla en del av sina egna ord givna åt sin utvalde profet. Men denna sista sats var just den som hans åhörare fann nöje i att dröja vid och som de var benägna att omsätta i handling, då de uttalade dom över alla som inte tillhörde deras religiösa tro. I stället för att ge folket ord av sanning och rättfärdighet och förlåtelse hade de lärt dem att Gud hatade hela hednavärlden. Guds faderliga karaktär hade blivit förvanskad och begravd under mänskliga traditioner. Signs of the Times, 14 januari 1897.

> “The mission of the people of God in this age is outlined in the words of inspiration that describe the work of the Messiah: ‘The spirit of the Lord God is upon me, because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to heal the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; to proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn, to appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified.’

> Guds folks uppdrag i denna tid skisseras i de inspirerade ord som beskriver Messias verk: ”Herren Guds Ande är över mig, ty Herren har smort mig till att förkunna glädjens budskap för de ödmjuka; han har sänt mig att förbinda dem som har förkrossade hjärtan, att utropa frihet för de fångna och öppnande av fängelset för dem som är bundna; att förkunna ett nådens år från Herren och vår Guds hämndedag; att trösta alla sörjande, att ge åt dem som sörjer i Sion, att ge dem skönhet i stället för aska, glädjens olja i stället för sorg, lovsångens dräkt i stället för modlöshetens ande; för att de skall kallas rättfärdighetens terebinter, Herrens plantering, honom till förhärligande.”

> “‘And they shall build up the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations.’” Lake Union Herald, November 11, 1908.

> ”’Och de skall bygga upp de gamla ruinerna, de skall resa upp de forna ödeläggelserna, och de skall återställa de ödelagda städerna, de ödeläggelser som bestått genom många släktled.’” Lake Union Herald, 11 november 1908.

Before we proceed further into the repetition of the second woe in the third woe, we should remind ourselves that the message is to be understood by bringing “line upon line.” This identifies that every “hour,” “day,” “month” and “year” in the inspired Word that fits the context of the Sunday law is also to be applied to the preparation of Islam striking at the Sunday law.

Innan vi går vidare in i upprepningen av det andra ve i det tredje vet, bör vi påminna oss om att budskapet skall förstås genom att lägga ”rad på rad”. Detta visar att varje ”timme”, ”dag”, ”månad” och ”år” i det inspirerade Ordet som passar in i söndagslagens sammanhang också skall tillämpas på Islams förberedelse att slå till mot söndagslagen.

As an example: the word “hour” is only found in one book of the Old Testament, and that book is the book of Daniel. In Daniel, “hour” is mentioned five times.

Som ett exempel: ordet ”timme” förekommer endast i en bok i Gamla testamentet, och den boken är Daniels bok. I Daniel nämns ”timme” fem gånger.

> And whoso falleth not down and worshippeth shall the same hour be cast into the midst of a burning fiery furnace. … Now if ye be ready that at what time ye hear the sound of the cornet, flute, harp, sackbut, psaltery, and dulcimer, and all kinds of music, ye fall down and worship the image which I have made; well: but if ye worship not, ye shall be cast the same hour into the midst of a burning fiery furnace; and who is that God that shall deliver you out of my hands? Daniel 3:6, 15.

> Och den som inte faller ned och tillber skall i samma stund kastas mitt i den brinnande eldsugnen. … Om ni nu är redo att, när ni hör ljudet av horn, pipa, cittra, harpa, psalterium och säckpipa och all slags musik, falla ned och tillbe den bildstod som jag har gjort, så må det vara väl; men om ni inte tillber, skall ni i samma stund kastas mitt i den brinnande eldsugnen; och vem är den Gud som skall kunna rädda er ur min hand? Daniel 3:6, 15.

Sister White repeatedly applies Daniel three, and therefore “the same hour” to the Sunday law. In Daniel chapter four, Daniel is perplexed for “one hour” as he struggles to explain the coming judgment upon Nebuchadnezzar.

Syster White tillämpar upprepade gånger Daniel 3, och därför också ”i samma stund”, på söndagslagen. I Daniel kapitel 4 är Daniel rådvill under ”en timme”, medan han kämpar med att förklara den kommande domen över Nebukadnessar.

> Then Daniel, whose name was Belteshazzar, was astonied for one hour, and his thoughts troubled him. The king spake, and said, Belteshazzar, let not the dream, or the interpretation thereof, trouble thee. Belteshazzar answered and said, My lord, the dream be to them that hate thee, and the interpretation thereof to thine enemies. Daniel 4:19.

> Då blev Daniel, vars namn var Beltesassar, bestört för en stund, och hans tankar förskräckte honom. Kungen talade och sade: ”Beltesassar, låt inte drömmen eller uttydningen av den förskräcka dig.” Beltesassar svarade och sade: ”Min herre, må drömmen gälla dem som hatar dig, och dess uttydning dina fiender.” Daniel 4:19.

Daniel is astonished for “one hour” as he seeks to understand how to inform Nebuchadnezzar of his coming judgment. Daniel is representing the messenger of the first angel who announces the “hour” of judgment has come. His prediction is given to Nebuchadnezzar, and a year later the judgment upon Babylon is brought upon Nebuchadnezzar.

Daniel är bestört under ”en timme”, medan han söker förstå hur han skall underrätta Nebukadnessar om den dom som skall komma över honom. Daniel representerar den förste ängelns budbärare, som förkunnar att domens ”timme” har kommit. Hans förutsägelse ges till Nebukadnessar, och ett år senare verkställs domen över Babylon på Nebukadnessar.

> The same hour was the thing fulfilled upon Nebuchadnezzar: and he was driven from men, and did eat grass as oxen, and his body was wet with the dew of heaven, till his hairs were grown like eagles’ feathers, and his nails like birds’ claws. Daniel 4:33.

> I samma stund gick detta i fullbordan på Nebukadnessar; och han blev fördriven från människorna och åt gräs såsom oxarna, och hans kropp blev fuktad av himlens dagg, till dess att hans hår hade vuxit såsom örnfjädrar och hans naglar såsom fågelklor. Daniel 4:33.

Daniel is predicting the soon-coming Sunday law, and when it arrives, it is the “hour” of judgment upon Babylon. Both “hours” are identifying the Sunday law, which is the hour of the great earthquake. Nebuchadnezzar is the alpha and Belshazzar is the omega of the story of Babylon, and Belshazzar is slain in the very night that the hand writing came upon the wall.

Daniel förutsäger den snart annalkande söndagslagen, och när den träder i kraft är den domens ”timme” över Babylon. Båda ”timmarna” identifierar söndagslagen, vilken är den stora jordbävningens timme. Nebukadnessar är alfa och Belsassar är omega i berättelsen om Babylon, och Belsassar blir dödad samma natt som handskriften visade sig på väggen.

> In the same hour came forth fingers of a man’s hand, and wrote over against the candlestick upon the plaster of the wall of the king’s palace: and the king saw the part of the hand that wrote. Daniel 5:5.

> I samma stund visade sig fingrar av en människohand och skrev mitt emot ljusstaken på putsen på väggen i kungens palats; och kungen såg den del av handen som skrev. Daniel 5:5.

The “same hour” the writing came upon the wall identifies when the written Sunday law destroys the “wall” of separation of church and state at the Sunday law, and then Babylon ended as does the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. As the sixth kingdom the United States is the power who reigns for seventy symbolic years in Isaiah twenty-three when the whore of Tyre is forgotten. The kingdom or king that Isaiah refers to are the days of seventy years and the kingdom that reigned for seventy years in Bible prophecy was Babylon. The fall of Belshazzar’s Babylon typifies the fall of the United States, at the Sunday law, where the handwriting upon the wall aligns with the speaking as a dragon of Revelation thirteen.

I ”samma stund” som skriften framträdde på väggen anges den tid då den skrivna söndagslagen river ned ”muren” av åtskillnad mellan kyrka och stat genom söndagslagen, och därefter gick Babylon till sitt slut, såsom också Förenta staterna gör som Bibelprofetians sjätte rike. Som det sjätte riket är Förenta staterna den makt som regerar i sjuttio symboliska år i Jesaja tjugotre, när skökan Tyrus är bortglömd. Det rike eller den kung som Jesaja hänvisar till är de sjuttio åren, och det rike som regerade i sjuttio år i Bibelprofetian var Babylon. Belsassars Babylons fall är en förebild på Förenta staternas fall, vid söndagslagen, där skriften på väggen svarar mot talandet såsom en drake i Uppenbarelseboken tretton.

In Revelation eighteen the judgment upon Babylon begins at the Sunday law in verse four when the second voice identifies that her judgment comes in one hour and also in one day.

I Uppenbarelseboken arton börjar domen över Babylon vid söndagslagen i vers fyra, när den andra rösten anger att hennes dom kommer på en enda timme och också på en enda dag.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas, that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:4–10.

> Och jag hörde en annan röst från himlen säga: Gån ut från henne, mitt folk, så att I icke gören eder delaktiga i hennes synder och icke fån eder del av hennes plågor. Ty hennes synder hava nått ända upp till himlen, och Gud har kommit ihåg hennes missgärningar. Vedergällen henne såsom hon har vedergällt eder, ja, given henne dubbelt igen efter hennes gärningar; i den kalk som hon har fyllt skolen I fylla dubbelt åt henne. Så mycket som hon har förhärligat sig själv och levat i vällust, så mycket kval och sorg skolen I giva henne. Ty i sitt hjärta säger hon: Jag sitter såsom drottning och är ingen änka, och sorg skall jag aldrig se. Därför skola hennes plågor komma på en enda dag: död och sorg och hungersnöd, och hon skall helt och hållet brännas upp i eld. Ty stark är Herren Gud, han som dömer henne. Och jordens konungar, som hava bedrivit otukt med henne och levat i vällust med henne, skola begråta henne och jämra sig över henne, när de få se röken av hennes brand. De stå på avstånd av fruktan för hennes plåga och säga: Ve, ve, du stora stad, Babylon, du väldiga stad! Ty i en enda timme har din dom kommit. Uppenbarelseboken 18:4–10.

Clearly the progressive judgment upon Babylon begins at the Sunday law of verse four when God’s other flock is called out of Babylon. John identifies the time of her judgment as both a “day” and “hour,” confirming that the symbols of time are to be understood symbolically.

Det står klart att den fortskridande domen över Babylon börjar vid söndagslagen i vers fyra, när Guds andra hjord kallas ut ur Babylon. Johannes anger tiden för hennes dom både som en ”dag” och en ”timme”, vilket bekräftar att tidssymbolerna ska förstås symboliskt.

Passover was to be kept in the first month, and Passover aligns with the cross, which in turn aligns with the Sunday law.

Påsken skulle hållas i den första månaden, och påsken svarar mot korset, vilket i sin tur svarar mot söndagslagen.

> And the Lord spake unto Moses and Aaron in the land of Egypt, saying, This month shall be unto you the beginning of months: it shall be the first month of the year to you. Speak ye unto all the congregation of Israel, saying, In the tenth day of this month they shall take to them every man a lamb, according to the house of their fathers, a lamb for an house: And if the household be too little for the lamb, let him and his neighbour next unto his house take it according to the number of the souls; every man according to his eating shall make your count for the lamb. Your lamb shall be without blemish, a male of the first year: ye shall take it out from the sheep, or from the goats: And ye shall keep it up until the fourteenth day of the same month: and the whole assembly of the congregation of Israel shall kill it in the evening. Exodus 12:1–6.

> Och Herren talade till Mose och Aron i Egyptens land och sade: Denna månad skall för er vara början på månaderna; den skall för er vara årets första månad. Tala till Israels hela församling och säg: På tionde dagen i denna månad skall var och en ta sig ett lamm, efter sina fäders hus, ett lamm för varje hus. Men om ett hushåll är för litet för ett lamm, då skall han och hans granne närmast hans hus ta ett efter antalet personer; efter vad var och en äter skall ni beräkna antalet för lammet. Lammet skall vara felfritt, ett årsgammalt handjur; ni skall ta det från fåren eller från getterna. Och ni skall förvara det till den fjortonde dagen i samma månad; och Israels församlings hela menighet skall slakta det på aftonen. 2 Moseboken 12:1–6.

Passover was the beginning of the Pentecostal season, and it therefore typifies Pentecost, which in turn aligns with the Sunday law. The tabernacle was reared up on the first day of the first month, thus typifying the raising up of the church triumphant as an ensign at the Sunday law. The “hour,” “day,” “month” and “year” of the second woe is identifying the Sunday law, and line upon line, each of those expressions of time align with the Sunday law when the context agrees. At the Sunday law, the second period of papal persecution begins, the first being the 1,260 years that brought about the martyrs of that period crying to the Lord in the fifth seal with the question of “how long,” until the papal power would be judged. In the second papal blood bath Jesus has informed His people that they need not worry about what they will say when persecuted.

Påsken var början på pingstsäsongen och är därför en förebild för pingsten, vilken i sin tur överensstämmer med söndagslagen. Tabernaklet restes på den första dagen i den första månaden och är därmed en förebild för uppresandet av den triumferande församlingen som ett baner vid söndagslagen. ”Timmen”, ”dagen”, ”månaden” och ”året” i det andra veet identifierar söndagslagen, och rad på rad överensstämmer var och en av dessa tidsangivelser med söndagslagen när sammanhanget medger det. Vid söndagslagen börjar den andra perioden av påvlig förföljelse; den första var de 1 260 åren, vilka gav upphov till att den periodens martyrer ropade till Herren i det femte inseglet med frågan ”hur länge”, till dess att den påvliga makten skulle dömas. I det andra påvliga blodbadet har Jesus underrättat sitt folk om att de inte behöver bekymra sig om vad de skall säga när de blir förföljda.

> But when they shall lead you, and deliver you up, take no thought beforehand what ye shall speak, neither do ye premeditate: but whatsoever shall be given you in that hour, that speak ye: for it is not ye that speak, but the Holy Ghost. Mark 13:11.

> Men när de för bort er och överlämnar er, bekymra er inte i förväg över vad ni skall tala, och tänk inte ut det på förhand; utan det som blir givet er i den stunden, det skall ni tala. Ty det är inte ni som talar, utan den helige Ande. Mark. 13:11.

In the first woe, men were tormented for one hundred and fifty years. Those years began on July 27, 1299 and ended on July 27, 1449 when the four angels released the four winds that had been prepared for the hour, day, month, and year, for to slay a third part of men. The period of torment represents the period of the setting up of the image of the beast in the United States. That period is the fifteen days represented in Leviticus twenty-three from the feast of trumpets to Pentecost. The period of the formation of the image of the beast is from 9/11 unto the Sunday law, but the period of the proclamation of the message of the midnight cry is a fractal of the image of the beast formation from 9/11 unto the Sunday law.

I det första veet plågades människorna i etthundrafemtio år. Dessa år började den 27 juli 1299 och slutade den 27 juli 1449, när de fyra änglarna släppte lös de fyra vindarna, vilka hade hållits redo för timmen, dagen, månaden och året, för att döda en tredjedel av människorna. Plågoperioden representerar tiden för uppresandet av vilddjurets bild i Förenta staterna. Den perioden är de femton dagar som i Tredje Moseboken tjugotre framställs från basunhögtiden till pingsten. Perioden för bildandet av vilddjurets bild sträcker sig från 11 september till söndagslagen, men perioden för förkunnelsen av midnattsropets budskap är en fraktal av bildandet av vilddjurets bild från 11 september till söndagslagen.

The beginning and ending of the sealing are also the alpha and omega of the image of the beast formation. One class is forming a character for the seal of God; the other is forming an image of the beast. That period in the United States aligns with the same period in the world that begins at the Sunday law. The “month” is a symbol of the torment that forces the setting up of the image, so the month at the Sunday law as represented by verse fifteen in Revelation nine also represents the Islamic torment during the setting up of the image of the beast in the world.

Början och slutet på förseglingen är också alfa och omega i bildandet av vilddjurets bild. Den ena gruppen formar en karaktär för Guds sigill; den andra formar en bild av vilddjuret. Den perioden i Förenta staterna sammanfaller med samma period i världen som börjar vid söndagslagen. ”Månaden” är en symbol för den plåga som tvingar fram upprättandet av bilden, så månaden vid söndagslagen, såsom den framställs i vers femton i Uppenbarelseboken nio, representerar också den islamiska plågan under upprättandet av vilddjurets bild i världen.

There are other prophetic applications of how the prophecy of the second woe, and its hour, day, month and year represent the Sunday law and the release of Islam to strike the United States, but we must proceed on to other points.

Det finns andra profetiska tillämpningar av hur profetian om det andra veropet, och dess timme, dag, månad och år, representerar söndagslagen och Islams frigivande för att slå till mot Förenta staterna, men vi måste gå vidare till andra punkter.

In the recent period of time, over the last six months or so I have been emphasizing that Islam of the three woes is prophetically connected with the three angels. From Jacob’s latter day prediction of Judah being the “vine” that is attached to the “ass,” to Christ releasing the ass in advance of His triumphal entry and other lines of Islam of the first and second woe represents the prophetic message that empowered the first and second angel’s messages, and Islam of the third woe represents the prophetic message of the third angel.

Under den senaste tiden, under de senaste sex månaderna eller så, har jag betonat att den islam som hör till de tre veropen profetiskt är förbunden med de tre änglarna. Från Jakobs förutsägelse för de yttersta dagarna om att Juda är ”vinstocken” som är fäst vid ”åsnan”, till att Kristus lösgjorde åsnan före sitt triumfartade intåg, och andra vittneslinjer, representerar den islam som hör till det första och andra veropet det profetiska budskap som gav kraft åt den förste och den andre ängelns budskap, och den islam som hör till det tredje veropet representerar den tredje ängelns profetiska budskap.

Recently a chapter from a book written by A. T. Jones was referenced and it identifies the same fact, but from a different approach. Jones uses the grammar and the structure of Revelation to show how it is impossible to separate the last three woe trumpets from the three angels’ messages. He is emphasizing that the first angel cannot be separated from the second, and that the third cannot be separated from the previous two. Jones’ focus is on the three angels and while he makes his case about the inseparable relationship of the three angels, he proves by the very same logic that neither can the trumpets of Revelation nine be separated from the three angels of Revelation fourteen. We will close this article with Jones’ chapter.

Nyligen hänvisades till ett kapitel ur en bok skriven av A. T. Jones, och det fastslår samma faktum, men utifrån en annan infallsvinkel. Jones använder grammatiken och Uppenbarelsebokens struktur för att visa hur det är omöjligt att skilja de tre sista ve-basunerna från de tre änglarnas budskap. Han betonar att den första ängeln inte kan skiljas från den andra, och att den tredje inte kan skiljas från de föregående två. Jones’ fokus ligger på de tre änglarna, och medan han för sitt resonemang om de tre änglarnas oskiljaktiga förhållande, bevisar han genom exakt samma logik att inte heller basunerna i Uppenbarelseboken nio kan skiljas från de tre änglarna i Uppenbarelseboken fjorton. Vi kommer att avsluta denna artikel med Jones’ kapitel.

## CHAPTER XI. THE THIRD ANGEL'S MESSAGE

KAPITEL XI. DEN TREDJE ÄNGELNS BUDSKAP

> “THE answer to that important question for today, ‘What shall we do?’ can be given with certainty upon the basis of the Seven Trumpets and the place of the great nations of today; because the answer is given by the word of God, upon this very basis.

> ”Svaret på den viktiga frågan för vår tid, ’Vad skall vi göra?’, kan ges med visshet på grundval av de sju basunerna och de stora nationernas plats i vår tid; ty svaret ges av Guds ord just på denna grund.”

> “We have seen that inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, are the Three Woes. In the very midst of the Seven Trumpets—after the ending of the Fourth Trumpet, and before the beginning of the Fifth Trumpet—it is written: ‘And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels which are yet to sound.’ Revelation 8:13.

> ”Vi har sett att de tre veropen är oskiljaktigt förbundna med de sista tre av de sju basunerna. Mitt ibland de sju basunerna — efter den fjärde basunens slut och före den femte basunens början — står det skrivet: ’Och jag såg, och hörde en ängel flyga mitt genom himlen och säga med hög röst: Ve, ve, ve över jordens inbyggare, för de övriga basunrösterna från de tre änglar som ännu skall blåsa.’ Uppenbarelseboken 8:13.”

> “That the Three Woes are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, one with each, is put beyond all question by the fact that, when the Fifth Angel’s sounding is ended, it is written: ‘One woe is past; and, behold, there come two woes more hereafter.’ Revelation 9:12. And when the Sixth trumpet is ended, it is written: ‘The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded.’ Revelation 11:15.

> ”Att de tre veropenen är oupplösligt förbundna med de tre sista av de sju basunerna, ett med var och en, ställs utom allt tvivel genom det faktum att det, när den femte ängelns basunstöt har upphört, står skrivet: ’Det första veropet är förbi; och se, därefter kommer ännu två verop.’ Uppenbarelseboken 9:12. Och när den sjätte basunen har ljudit ut, står det skrivet: ’Det andra veropet är förbi; och se, det tredje veropet kommer snart. Och den sjunde ängeln blåste i sin basun.’ Uppenbarelseboken 11:15.”

> “Now, inseparably connected with this angel which proclaims the coming of the Three Woes, which are inseparably connected with the last three of the Seven Trumpets, is the ‘Third Angel’ of Revelation 14.

> ”Nu är oupplösligt förbunden med denne ängel, som förkunnar de tre veenas ankomst, vilka oupplösligt är förbundna med de tre sista av de sju basunerna, den ”tredje ängeln” i Uppenbarelseboken 14.

> “That this may be seen as also certain beyond all question, let us begin with the Third Angel’s Message of Revelation 14, and trace backward its direct connections to their beginning.

> För att detta även må kunna ses såsom visst bortom allt tvivel, låt oss börja med den tredje ängelns budskap i Uppenbarelseboken 14 och följa dess direkta samband bakåt till deras begynnelse.

> “The first words in the record concerning ‘the Third Angel’ are: ‘And the third angel followed them.’ Revelation 14:9. This shows that some have gone before, whom the Third Angel ‘followed.’

> De första orden i framställningen om ”den tredje ängeln” är: ”Och den tredje ängeln följde efter dem.” Uppenbarelseboken 14:9. Detta visar att några har gått före, vilka den tredje ängeln ”följde efter”.

> “Take, then, the preceding verse: ‘And there followed another angel.’ This shows that an angel has also preceded this one, which, when this one follows, makes it ‘another.’

> ”Tag då den föregående versen: ’Och en annan ängel följde därefter.’ Detta visar att en ängel också har föregått denne, vilket, när denne följer, gör honom till ’en annan’.”

> “Go back now to the sixth verse: ‘And I saw another angel.’ This also certifies that an angel has gone before, which causes this one, as he flies in the midst of heaven, to be ‘another.’

> ”Gå nu tillbaka till den sjätte versen: ’Och jag såg en annan ängel.’ Också detta bekräftar att en ängel har gått före, vilket gör att denne, där han flyger mitt på himmelen, är ’en annan.’”

> “Following back further in the book of Revelation, we find no angel, except the Seventh Trumpet angel, until we come to the first verse of chapter ten; and there we read: ‘And I saw another mighty angel.’ This expression, as before, certifies that, before this one, there is an angel, which, when this one comes forth, causes him to be spoken of as ‘another.’

> När vi går längre tillbaka i Uppenbarelseboken finner vi ingen ängel, utom den sjunde basunens ängel, förrän vi kommer till det första versen i kapitel tio; och där läser vi: ”Och jag såg en annan väldig ängel.” Detta uttryck bekräftar, liksom tidigare, att före denne finns en ängel, vilken, när denne träder fram, gör att han omtalas som ”en annan”.

> “Following yet further back, we find no angels, except the Sixth and the Fifth Trumpet angels, until we reach the last verse of chapter eight; and there we reach the primal, for we read: ‘And I beheld, and heard an angel’—not ‘another angel,’ but, primarily, ‘an angel.’

> ”Om vi följer ännu längre tillbaka, finner vi inga änglar, utom den sjätte och den femte basunens änglar, förrän vi kommer till den sista versen i kapitel åtta; och där når vi det ursprungliga, ty vi läser: ’Och jag såg och hörde en ängel’ — inte ’en annan ängel’, utan, i första hand, ’en ängel’.“

> “Thus, beginning with Revelation 8:13, there is an unbroken series of angels connected by the word ‘another,’ straight through to the Third Angel of Revelation 14, with his message. Thus:

> ”Så finns det, med början i Uppenbarelseboken 8:13, en obruten följd av änglar som sammanbinds genom ordet ”en annan”, hela vägen fram till den tredje ängeln i Uppenbarelseboken 14 med hans budskap. Således:”

> “‘I beheld, and heard an angel." Revelation 8:13.

> ”Jag såg, och jag hörde en ängel.” Uppenbarelseboken 8:13.

> “‘And I saw another mighty angel.’ Revelation 10:1.

> ”Och jag såg en annan väldig ängel.” Uppenbarelseboken 10:1.

> “‘And I saw another angel.’ Revelation 14:6.

> ”Och jag såg en annan ängel.” Uppenbarelseboken 14:6.

> “‘And there followed another angel.’ Verse 8.

> ”Och en annan ängel följde.” Vers 8.

> “‘And the third angel followed them.’ Verse 9.

> ”Och den tredje ängeln följde dem.” Vers 9.

> “Perhaps the following simple diagram will aid in making plain the connection between the angel that announces the Three Woes of the last three of the Seven Trumpets, and the Third Angel’s Message of Revelation 14:

> ”Kanske kan följande enkla diagram bidra till att klargöra sambandet mellan den ängel som tillkännager de tre veerna i de tre sista av de sju basunerna och den tredje ängelns budskap i Uppenbarelseboken 14:

> “1st Trumpet Revelation 8:7

> ”Den första basunen Uppenbarelseboken 8:7”

> “2nd Trumpet Revelation 8:8

> ”Den andra basunen Uppenbarelseboken 8:8”

> “3rd Trumpet Revelation 8:10

> ”Tredje basunen Uppenbarelseboken 8:10

> “4th Trumpet Revelation 8:12 ‘An angel’—Woe, woe, woe. Revelation 8:13.

> ”Den fjärde basunen” Uppenbarelseboken 8:12 ”En ängel” — Ve, ve, ve. Uppenbarelseboken 8:13.

> “5th Trumpet Revelation 9:1–11/ First Woe

> ”Den femte basunen, Uppenbarelseboken 9:1–11 / Det första veropet

> “6th Trumpet Revelation 9:13 to 11:13 Second Woe ‘Another mighty angel.’ Revelation 10:1

> ”Sjätte basunen Uppenbarelseboken 9:13 till 11:13 Det andra ve ”En annan väldig ängel.” Uppenbarelseboken 10:1”

> “7th Trumpet Revelation 11:13–19 Third Woe ‘Another angel. Revelation 14:6

> ”Sjunde basunen Uppenbarelseboken 11:13–19 Tredje veropet ”En annan ängel. Uppenbarelseboken 14:6

> “‘There followed another.’ Revelation 14:6

> ”Och en annan följde därefter.” Uppenbarelseboken 14:6

> “‘The third angel followed them.’ Revelation 14:9.

> ”Den tredje ängeln följde dem.” Uppenbarelseboken 14:9.

> “The bearing of all this may now be more fully seen through a consideration of what the Third Angel’s Message really is in itself: On its face the expression ‘the Third Angel,’ clearly has reference to the third in a series of three angels. As already signified, this series of three angels, each one bearing a message, is found in the fourteenth chapter of Revelation, verses 6–12. The messages of these three angels blend and culminate in the third, which does not cease to sound until the harvest of the earth is ripe, and made ready for the coming of the Lord to reap it.

> Innebörden av allt detta kan nu ses ännu fullständigare genom att betrakta vad den tredje ängelns budskap verkligen är i sig självt: Vid första anblicken hänvisar uttrycket ”den tredje ängeln” tydligt till den tredje i en serie av tre änglar. Såsom redan har antytts återfinns denna serie av tre änglar, var och en bärande ett budskap, i Uppenbarelsebokens fjortonde kapitel, verserna 6–12. Dessa tre änglars budskap flyter samman och kulminerar i det tredje, vilket inte upphör att ljuda förrän jordens skörd är mogen och gjord redo för Herrens ankomst för att inbärga den.

> “The Third Angel's Message itself, as it is announced in the words of the Third Angel, is as follows: ‘And the third angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the beast and his image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> ”Den tredje ängelns budskap självt, såsom det förkunnas i den tredje ängelns ord, lyder sålunda: ’Och den tredje ängeln följde efter dem och sade med hög röst: Om någon tillber vilddjuret och dess bild och tar dess märke på sin panna eller på sin hand, så skall också han få dricka av Guds vredes vin, som är utskänkt oblandat i hans vredes kalk; och han skall plågas med eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet. Och röken av deras plåga stiger upp i evigheters evighet; och de har ingen ro, vare sig dag eller natt, de som tillber vilddjuret och dess bild, och var och en som tar dess namns märke. Här är de heligas tålamod: här är de som håller Guds bud och Jesu tro.’”

> “This is the Third Angel’s Message as it stands, separated from the other two. But, in fact, it can not be regarded as separate; and cannot be made to stand apart as if it alone were a single, separate message to the world; for the very first words concerning it are: ‘The Third Angel followed THEM.’ Thus, by the very first words of the message itself we are referred not only to the one, but to the two, which preceded it. And the Greek word translated ‘followed’ signifies not following apart, nor only following, but ‘following with,’ as soldiers follow their captain, or servants their master; therefore, ‘to follow one in a thing; to let one’s self be led.’ When spoken of things, it signifies to follow as a result; to follow ‘as a consequence of something which had gone before.’ Thus, as to persons, the Third Angel follows with the two which have preceded; and his message, as a thing, follows as a result, or consequence, of the which have gone before.

> ”Detta är den tredje ängelns budskap sådant det står, skilt från de två andra. Men i själva verket kan det inte betraktas som skilt; och det kan inte framställas såsom stående för sig självt, som om det ensamt vore ett enda, särskilt budskap till världen; ty de allra första orden om det är: ’Den tredje ängeln följde DEM.’ Således hänvisas vi genom budskapets egna första ord inte endast till den ene, utan till de två som föregick det. Och det grekiska ord som översatts med ’följde’ betecknar inte att följa åtskild, ej heller endast att följa, utan ’att följa med’, såsom soldater följer sin kapten, eller tjänare sin herre; därför, ’att följa någon i något; att låta sig ledas av någon’. När det sägs om ting, betecknar det att följa såsom ett resultat; att följa ’såsom en följd av något som har gått förut’. Således följer, i fråga om personer, den tredje ängeln tillsammans med de två som har föregått; och hans budskap, såsom en sak, följer såsom ett resultat eller en följd av det som har gått förut.”

> “But of the Second one also it is written: ‘And there followed another angel.’ As with the Third Angel following the Second, so it is with the Second Angel following the First. And of the First one it is written: ‘And I saw another angel fly,’ etc. This is the first in this series of three. There follows with him another; and the Third Angel follows with them. There is a succession in the order of their rise; but, when the three have in succession risen, then they go on together as one. The First one sounds forth his message; the Second one follows and joins with the First; the Third follows them, and joins with them; so that, when the three are joined, and go on together in their united power, they form a mighty, threefold, loud-voiced message. It takes all to make the Third Angel's Message complete; and the Third Angel’s Message cannot be truly given without the giving of all.

> ”Men också om den andre är det skrivet: ’Och därefter följde en annan ängel.’ Såsom den tredje ängeln följer den andre, så är det med den andre ängeln som följer den förste. Och om den förste är det skrivet: ’Och jag såg en annan ängel flyga’, etc. Detta är den förste i denna serie av tre. Därpå följer en annan med honom, och den tredje ängeln följer med dem. Det finns en följd i ordningen för deras uppträdande; men när de tre i följd har trätt fram, då går de vidare tillsammans såsom en. Den förste låter sitt budskap ljuda; den andre följer och förenar sig med den förste; den tredje följer dem och förenar sig med dem; så att när de tre är förenade och går vidare tillsammans i sin förenade kraft, bildar de ett mäktigt, trefaldigt budskap med hög röst. Det krävs alla för att den tredje ängelns budskap skall vara fullständigt; och den tredje ängelns budskap kan inte i sanning förkunnas utan att allt detta förkunnas.”

> “What, then, is the threefold message in its respective parts?—Here is the First: ‘And I saw another angel fly in the midst of heaven, having the everlasting gospel to preach unto them that dwell on the earth, and to every nation, and kindred, and tongue, and people, saying with a loud voice, Fear God, and give glory to Him; for the hour of His judgment is come: and worship Him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’

> ”Vad är då det trefaldiga budskapet i sina respektive delar?—Här är det första: ’Och jag såg en annan ängel flyga mitt uppe på himmelen; han hade ett evigt evangelium att förkunna för dem som bor på jorden, för alla folk och stammar och språk och människor, och han sade med hög röst: Frukta Gud och ge honom ära; ty stunden för hans dom har kommit. Och tillbed honom som har gjort himmelen och jorden och havet och vattenkällorna.’

> “Here is the Second: ‘And there followed another angel, saying, Babylon is fallen, is fallen, that great city, because the made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’

> ”Här är det andra: ’Och därefter följde en annan ängel, som sade: Fallet, fallet är Babylon, den stora staden, därför att hon har fått alla folk att dricka av sin otukts vredes vin.’”

> “And here is the Third: ‘And the Third Angel followed them, saying with a loud voice, If any man worship the beast and his image, and receive his mark in his forehead, or in his hand, the same shall drink of the wine of the wrath of God, which is poured out without mixture into the cup of his indignation; and he shall be tormented with fire and brimstone in the presence of the holy angels, and in the presence of the Lamb: and the smoke of their torment ascendeth up forever and ever: and they have no rest day nor night, who worship the Beast and his Image, and whosoever receiveth the mark of his name. Here is the patience of the saints: here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus.’

> ”Och här är den tredje: ’Och den tredje ängeln följde dem och sade med hög röst: Om någon tillber vilddjuret och dess bild och tar emot dess märke på sin panna eller på sin hand, så skall också han dricka av Guds vredes vin, som är outspätt utskänkt i hans vredes bägare; och han skall plågas med eld och svavel inför de heliga änglarna och inför Lammet. Och röken från deras plåga stiger upp i evigheters evighet; och de har ingen vila vare sig dag eller natt, de som tillber vilddjuret och dess bild, och var och en som tar emot märket av dess namn. Här är de heligas uthållighet: här är de som håller Guds bud och Jesu tro.’

> “A glance at the wording of each of these messages will discover that thought in the Greek word ‘followed,’ which signifies ‘following as a consequence.’ The First bears the everlasting gospel, to preach to every creature, calling upon all to fear God and give glory to Him, and to worship Him; because the hour of His judgment is come. the rejection of this message produces a condition of things which, as the consequence of such rejection, is described in the words of the Second Angel, which follows. And because of the rejection of the First Message; and because of the consequences of that rejection, as announced in the Second; a condition of things is produced, as a further consequence, which requires that the Third Angel shall follow them, proclaiming with a loud voice his dreadful warning against the terrible evils that have been produced as the double consequence of the rejection of the First Message.

> En blick på ordalydelsen i vart och ett av dessa budskap skall visa den tanke som ligger i det grekiska ordet ”följde”, vilket betecknar ”att följa såsom en följd”. Den Förste bär det eviga evangeliet för att förkunna det för varje skapad varelse och uppmanar alla att frukta Gud och ge Honom ära samt att tillbe Honom; ty stunden för Hans dom har kommit. Förkastandet av detta budskap frambringar ett tillstånd, som såsom en följd av ett sådant förkastande beskrivs i den Andre Ängelns ord, vilken följer. Och på grund av förkastandet av det Första Budskapet, och på grund av följderna av detta förkastande, såsom de förkunnas i det Andra, frambringas ett tillstånd som, såsom en ytterligare följd, kräver att den Tredje Ängeln skall följa dem och med hög röst förkunna sin fruktansvärda varning mot de förskräckliga ondskor som har frambringats såsom den dubbla följden av förkastandet av det Första Budskapet.

> “And that the voice and work of the Third Angel blend with that of the First, is plain from his closing words: ‘Here are they that keep the commandments of God, and the faith of Jesus;’ because this is ever the object of the preaching of the everlasting gospel. It is the substance of fearing God and giving glory to him, and of worshiping ‘him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters.’ The keeping of the commandments of God and the faith of Jesus is the only thing that will enable any soul to stand in the hour of his judgment, which the first angel declares ‘is come.’

> ”Och att den tredje ängelns röst och verk förenas med den förstes, framgår tydligt av hans avslutande ord: ’Här är de som håller Guds bud och Jesu tro’; ty detta är alltid föremålet för förkunnelsen av det eviga evangeliet. Detta utgör innebörden av att frukta Gud och ge honom ära, och att tillbe ’honom som har gjort himlen och jorden och havet och vattenkällorna’. Att hålla Guds bud och Jesu tro är det enda som kan göra någon själ i stånd att bestå i hans doms stund, vilken den första ängeln förkunnar ’har kommit’. ”

> “Immediately following the closing words of the Third Angel is ‘heard a voice from heaven saying unto me, Write, Blessed are the dead which die in the Lord from henceforth’—from this time forward. Revelation 14:13. And immediately following this are the words, ‘And I looked, and behold a white cloud, and upon the cloud one sat like unto the Son of man, having on his head a golden crown, and in his hand a sharp sickle. And another angel came out of the temple, crying with a loud voice to him that sat on the cloud, Thrust in thy sickle, and reap: for the time is come for thee to reap; for the harvest of earth is ripe. And he that sat on the cloud thrust in his sickle on the earth; and the earth was reaped.’ Revelation 14:14–16. And ‘the harvest is the end of the world.’ Matthew 13:39.

> ”Omedelbart efter den tredje ängelns avslutande ord ”hörde jag en röst från himlen säga till mig: Skriv: Saliga är de döda som härefter dör i Herren” — från denna tid och framåt. Uppenbarelseboken 14:13. Och omedelbart därefter följer orden: ”Och jag såg, och se, ett vitt moln, och på molnet satt en som liknade Människosonen, med en gyllene krona på sitt huvud och en skarp skära i sin hand. Och en annan ängel kom ut från templet och ropade med hög röst till honom som satt på molnet: Räck ut din skära och skörda; ty stunden har kommit för dig att skörda, ty jordens skörd är mogen. Och han som satt på molnet räckte ut sin skära över jorden, och jorden blev avskördad.” Uppenbarelseboken 14:14–16. Och ”skörden är världens ände.” Matteus 13:39.

> “Again: the Third Angel particularly warns all people against the worship of the beast and his image, whatever these may be; and, from Revelation 19:11–21, we find that the beast and his image are ‘alive’ when the Lord comes in the clouds of heaven, and are ‘both’ destroyed with the brightness of his coming.

> ”Återigen: den tredje ängeln varnar särskilt alla människor för tillbedjan av vilddjuret och dess bild, vad dessa än må vara; och av Uppenbarelseboken 19:11–21 finner vi att vilddjuret och dess bild är ”levande” när Herren kommer på himlens skyar, och att ”båda” förgörs genom glansen av hans ankomst.

> “These facts show that the Third Angel’s Message is a mighty, threefold, loud-voiced message, which goes forth to every nation and kindred and tongue and people, just before the second coming of the Lord; and which ripens the harvest of the earth, and makes ready a people prepared for the Lord, just as the message of John the Baptist prepared the way for the first coming of the Lord. And so it is the last, the closing, message of God to the world.

> ”Dessa fakta visar att den tredje ängelns budskap är ett mäktigt, trefaldigt budskap med hög röst, vilket går ut till varje folk och stam och tungomål och nation, alldeles före Herrens andra ankomst; och vilket mognar jordens skörd och bereder ett folk som är gjort redo för Herren, just såsom Johannes Döparens budskap beredde vägen för Herrens första ankomst. Och så är det Guds sista, avslutande, budskap till världen.

> “And now, having thus an understanding of what the Third Angel’s Message is in itself, the relation of that message to the great nations of today can be better discerned by a consideration of The Time of the Third Angel’s Message.” A. T. Jones, The Great Nations of Today, 114.

> ”Och nu, när vi sålunda har en förståelse av vad den tredje ängelns budskap är i sig självt, kan detta budskaps förhållande till vår tids stora nationer bättre urskiljas genom ett betraktande av tiden för den tredje ängelns budskap.” A. T. Jones, The Great Nations of Today, 114.

Back to Articles