Article

# The Book of Daniel - Number Eighty-Eight

Daniels bok – nummer åttioåtta

Unmasking the False Latter Rain: The Prophetic Journey from September 11, 2001

Avslöjandet av det falska senare regnet: den profetiska resan från den 11 september 2001

Author

Jeff Pippenger

Published

February 21, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The testing process that begins when the angel descends is represented by the test of whether to take the book out of the angel’s hand and eat it. Those that did choose to eat the message were then destined for a disappointment where the group who refused to eat were left behind. The little book that was to be eaten represented an “increase of knowledge” of the message that had first been unsealed at “the time of the end” at either 1798 or 1989, and then later formalized into a message that would hold the generation then alive accountable to the light of the increased knowledge. In either history, once the prophecy of Islam was fulfilled, then the message to be eaten in the angel’s hand was either received or rejected. If the message represented by the book is rejected, those who do so, and still seek to uphold the profession of still being the chosen of God, are forced to produce a counterfeit latter rain message.

Prövningsprocessen som börjar när ängeln stiger ned framställs genom prövningen av huruvida man skall ta boken ur ängelns hand och äta den. De som valde att äta budskapet var därefter bestämda för en besvikelse, medan den grupp som vägrade att äta lämnades kvar. Den lilla bok som skulle ätas representerade en ”ökning av kunskap” om det budskap som först hade avförseglats vid ”ändens tid”, antingen år 1798 eller 1989, och som senare formaliserades till ett budskap som skulle hålla den då levande generationen ansvarig inför ljuset från den ökade kunskapen. I båda historiska skeendena gällde att när profetian om islam hade uppfyllts, mottogs eller förkastades därefter det budskap som skulle ätas ur ängelns hand. Om budskapet som representeras av boken förkastas, tvingas de som gör detta, och ändå söker upprätthålla bekännelsen att de fortfarande är Guds utvalda, att frambringa ett förfalskat budskap om det sena regnet.

On September 11, 2001 the past rebellions of the generations of Adventism were again made testing issues. Habakkuk chapter two identifies a debate that occurs in the prophetic history represented therein, which is a parallel prophetic line to the parable of the ten virgins. When the watchman asked what he shall answer in the history of the parable of the ten virgins, he was commanded to “write the vision, and make it plain upon tables.” The watchmen of Millerite history produced the 1843 chart in 1842, and its production became a waymark. It was the “vision” of Habakkuk two, that had been made plain upon tables that was to speak at the end.

Den 11 september 2001 gjordes de gångna upproren hos adventismens generationer åter till prövande frågor. Habackuk, kapitel två, identifierar en debatt som äger rum i den där framställda profetiska historien, vilken utgör en parallell profetisk linje till liknelsen om de tio jungfrurna. När väktaren frågade vad han skulle svara i historien om liknelsen om de tio jungfrurna, befalldes han att ”skriva synen och göra den tydlig på tavlor”. Väktarna i den milleritiska historien framställde 1843 års karta år 1842, och dess tillkomst blev ett vägmärke. Det var ”synen” i Habackuk två, som hade gjorts tydlig på tavlor, som skulle tala vid ändens tid.

Shortly after September 11, 2001 those who recognized the activity of Islam of the third woe, were led to return to Jeremiah’s “old paths,” and to walk therein. Those “old paths” identified that the three woes of Revelation chapter eight, verse thirteen represented the prophetic role of Islam. Immediately thereafter, Future for America began to reproduce the two charts of Habakkuk chapter two at the very same point in the parallel history of the Millerites, the two charts were set forth as a waymark, which had been represented by the production of the 1843 chart, in 1842.

Kort efter den 11 september 2001 leddes de som igenkände islams verksamhet i det tredje veropet att återvända till Jeremias ”gamla stigar” och att vandra på dem. Dessa ”gamla stigar” identifierade att de tre veropen i Uppenbarelseboken kapitel åtta, vers tretton, representerade islams profetiska roll. Omedelbart därefter började Future for America att återskapa de två tavlorna i Habackuk kapitel två vid exakt samma punkt i milleriternas parallella historia; de två tavlorna hade då framställts som ett vägmärke, vilket hade representerats genom framställningen av 1843 års tavla år 1842.

> “In May, 1842, a General Conference was convened in Boston, [Massachusetts]. At the opening of this meeting, Brethren Charles Fitch and Apollos Hale, of Haverhill, presented the pictorial prophecies of Daniel and John, which they had painted on cloth, with the prophetic numbers, showing their fulfillment. Brother Fitch in explaining from his chart before the Conference, said, while examining these prophecies, he had thought if he could get out something of the kind as here presented it would simplify the subject and make it easier for him to present to an audience. Here was more light in our pathway. These brethren had been doing what the Lord had shown Habakkuk in his vision 2,468 years before, saying, ‘Write the vision and make it plain upon tables, that he may run that readeth it. For the vision is yet for an appointed time.’ Habakkuk 2:2.

> I maj 1842 sammankallades en generalkonferens i Boston, [Massachusetts]. Vid öppnandet av detta möte framlade bröderna Charles Fitch och Apollos Hale från Haverhill de bildliga profetiorna i Daniel och Johannes, vilka de hade målat på duk, tillsammans med de profetiska talen, och visade deras uppfyllelse. Broder Fitch sade, när han inför konferensen förklarade utifrån sitt diagram, att han, medan han undersökte dessa profetior, hade tänkt att om han kunde få fram något av detta slag, såsom det här framställdes, skulle det förenkla ämnet och göra det lättare för honom att framställa det för en åhörarskara. Här fanns mer ljus på vår stig. Dessa bröder hade gjort det som Herren hade visat Habackuk i hans syn 2.468 år tidigare, då han sade: ”Skriv uppenbarelsen och gör den tydlig på tavlor, så att den som läser den kan löpa åstad. Ty uppenbarelsen gäller ännu en bestämd tid.” Habackuk 2:2.

> “After some discussion on the subject, it was voted unanimously to have three hundred similar to this one lithographed, which was soon accomplished. They were called ‘the ‘43 charts.’ This was a very important Conference.” The Autobiography of Joseph Bates, 263.

> ”Efter någon överläggning i frågan beslöts enhälligt att låta litografera trehundra exemplar liknande detta, vilket snart blev utfört. De kallades ’43-diagrammen.’ Detta var en mycket viktig konferens.” The Autobiography of Joseph Bates, 263.

> “It was the united testimony of Second Advent lecturers and papers, when standing on ‘the original faith,’ that the publication of the chart was a fulfillment of Habakkuk 2:2, 3. If the chart was a subject of prophecy (and those who deny it leave the original faith), then it follows that BC 457 was the year from which to date the 2300 days. It was necessary that 1843 should be the first published time in order that ‘the vision’ should ‘tarry,’ or that there should be a tarrying time, in which the virgin band was to slumber and sleep on the great subject of time, just before they were to be aroused by the Midnight Cry.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volume I, Number 2.

> ”Det var det samstämmiga vittnesbördet från föreläsare och tidskrifter inom den andra adventen, när de stod på ”den ursprungliga tron”, att utgivandet av tablån var en uppfyllelse av Habackuk 2:2, 3. Om tablån var ett föremål för profetia (och de som förnekar detta överger den ursprungliga tron), så följer därav att 457 f.Kr. var det år från vilket de 2300 dagarna skulle dateras. Det var nödvändigt att 1843 skulle vara den första offentliggjorda tidpunkten för att ”synen” skulle ”dröja”, eller för att det skulle finnas en dröjsmålstid, under vilken skaran av jungfrur skulle slumra och somna i den stora tidsfrågan, just innan de skulle väckas genom Midnattsropet.” James White, Second Advent Review and Sabbath Herald, Volume I, Number 2.

> “Now our history shows that there were hundreds teaching from the same chronological charts that William Miller was, all of one stamp. Then it was the oneness of the message all on one theme, the coming of the Lord Jesus at a certain time, 1844.” Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

> ”Nu visar vår historia att det fanns hundratals som undervisade utifrån samma kronologiska tabeller som William Miller, alla av ett och samma slag. Då var det budskapets enhet, allt på ett och samma tema: Herren Jesu ankomst vid en bestämd tid, 1844.” Joseph Bates, Early SDA Pamphlets, 17.

The reprinting of the 1843 and 1850 charts, in the immediate post-September 11, 2001 history was as much a fulfillment of Habakkuk two, as was the publication of the 1843 chart in 1842. The production of the tables is part of the narrative of Habakkuk chapter two, and it had to happen. On September 11, 2001 the rebellion of 1863 was again repeated by those Laodicean Adventists who refused to return to Jeremiah’s “old paths.”

Återutgivningen av 1843- och 1850-diagrammen i den omedelbara historien efter den 11 september 2001 var lika mycket en uppfyllelse av Habackuk två som utgivningen av 1843-diagrammet var år 1842. Framställningen av tavlorna är en del av berättelsen i Habackuks andra kapitel, och den måste ske. Den 11 september 2001 upprepades åter upproret från 1863 av de laodiceiska adventister som vägrade att återvända till Jeremias ”gamla stigar”.

> “The enemy is seeking to divert the minds of our brethren and sisters from the work of preparing a people to stand in these last days. His sophistries are designed to lead minds away from the perils and duties of the hour. They estimate as of little value the light that Christ came from heaven to give to John for His people. They teach that the scenes just before us are not of sufficient importance to receive special attention. They make of no effect the truth of heavenly origin, and rob the people of God of their past experience, giving them instead a false science. ‘Thus saith the Lord: Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein.’ [Jeremiah 6:16.]

> ”Fienden söker avleda våra bröders och systrars sinnen från verket att bereda ett folk att bestå i dessa sista dagar. Hans spetsfundigheter är avsedda att leda sinnen bort från stundens faror och plikter. De skattar det ljus, som Kristus kom från himlen för att ge Johannes för sitt folk, såsom av ringa värde. De lär att de scener som ligger omedelbart framför oss inte är av tillräcklig betydelse för att ägnas särskild uppmärksamhet. De gör sanningen av himmelskt ursprung verkningslös och berövar Guds folk deras tidigare erfarenhet samt ger dem i stället en falsk vetenskap. ’Så säger Herren: Stån på vägarna och sen efter, och frågen efter de gamla stigarna, vilken väg som är den goda, och vandren på den.’ [Jeremiah 6:16.]”

> “Let none seek to tear away the foundations of our faith,—the foundations that were laid at the beginning of our work, by prayerful study of the Word and by revelation. Upon these foundations we have been building for more than fifty years. Men may suppose that they have found a new way, that they can lay a stronger foundation than that which has been laid; but this is a great deception. ‘Other foundation can no man lay than that is laid.’ [1 Corinthians 3:11.] In the past, many have undertaken to build a new faith, to establish new principles; but how long did their building stand? It soon fell; for it was not founded upon the Rock.” Testimonies, volume 8, 296, 297.

> ”Låt ingen söka rycka undan grunderna för vår tro, — de grunder som lades i början av vårt verk genom bönfylld studie av Ordet och genom uppenbarelse. På dessa grunder har vi byggt i mer än femtio år. Människor må mena att de har funnit en ny väg, att de kan lägga en starkare grund än den som har blivit lagd; men detta är ett stort bedrägeri. ’Ty en annan grund kan ingen lägga än den som är lagd.’ [1 Korinthierbrevet 3:11.] Förr har många företagit sig att bygga en ny tro, att upprätta nya principer; men hur länge stod deras byggnad kvar? Den föll snart; ty den var inte grundad på Klippan.” Testimonies, band 8, 296, 297.

Jeremiah identifies that to walk in the “old paths,” is to find “the rest”, and the rest is “the latter rain”, which began when the nations were angered on September 11, 2001, when the great buildings of New York City came down. Those that then ate the message became Habakkuk’s watchmen who were to “write the vision, and make it plain”. Jeremiah identifies the very same watchmen during the time of “the rest”, which is “the latter rain”.

Jeremia fastslår att att vandra på ”de gamla stigarna” är att finna ”vilan”, och vilan är ”det sena regnet”, vilket började när folken vredgades den 11 september 2001, då de stora byggnaderna i New York City föll. De som därefter åt budskapet blev Habackuks väktare, vilka skulle ”skriva synen och göra den tydlig”. Jeremia identifierar just dessa samma väktare under tiden för ”vilan”, som är ”det sena regnet”.

> Thus saith the Lord, Stand ye in the ways, and see, and ask for the old paths, where is the good way, and walk therein, and ye shall find rest for your souls. But they said, We will not walk therein. Also I set watchmen over you, saying, Hearken to the sound of the trumpet. But they said, We will not hearken. Jeremiah 6:16, 17.

> Så säger Herren: Stå vid vägarna och se, och fråga efter de gamla stigarna, var den goda vägen är, och vandra på den, så skall ni finna ro för era själar. Men de sade: Vi vill inte vandra på den. Jag satte också väktare över er och sade: Hör basunens ljud. Men de sade: Vi vill inte höra. Jeremia 6:16, 17.

The trumpet that they were to sound is the sixth trumpet of the second woe in Millerite history, and in the last days it is the seventh trumpet of the third woe. Habakkuk’s watchmen, who are Jeremiah’s watchmen, sound a warning message that in the rebellion of 1888, was rejected. The sixth trumpet that was rejected in 1888, was the message to Laodicea.

Basunen som de skulle blåsa i är den sjätte basunen i det andra ve i Milleritrörelsens historia, och i de sista dagarna är den den sjunde basunen i det tredje vet. Habackuks väktare, som är Jeremias väktare, ljuder ut ett varningsbudskap som i upproret 1888 blev förkastat. Den sjätte basun som förkastades 1888 var budskapet till Laodicea.

> “The message given us by A. T. Jones, and E. J. Waggoner is the message of God to the Laodicean church, and woe be unto anyone who professes to believe the truth and yet does not reflect to others the God-given rays.” The 1888 Materials, 1053.

> ”Det budskap som gavs oss genom A. T. Jones och E. J. Waggoner är Guds budskap till den laodiceiska församlingen, och ve den som bekänner sig tro sanningen och ändå inte återspeglar de av Gud givna strålarna.” The 1888 Materials, 1053.

The seventh trumpet message of 1888, was first sounded to Laodicea in 1856, and then the Laodicean message was placed within the context of the increasing light of the “seven times.” On September 11, 2001 the call to return to Jeremiah’s old paths, and to walk therein for the purpose of obtaining the message of the latter rain, included the seventh Trumpet warning message that is represented as the message to Laodicea, and the “seven times,” which is the symbol of the foundations.

Det sjunde basunbudskapet från 1888 förkunnades först för Laodicea år 1856, och därefter sattes det laodiceiska budskapet in i sammanhanget av det tilltagande ljuset om de ”sju tiderna”. Den 11 september 2001 innefattade kallelsen att återvända till Jeremias gamla stigar och att vandra på dem i syfte att erhålla budskapet om det sena regnet den varnande budskapstonen från den sjunde basunen, som framställs som budskapet till Laodicea, samt de ”sju tiderna”, vilka är symbolen för grundvalarna.

The “lie” identified by prophecy that produces the strong delusion of Paul’s writings was placed into the third generation of Laodicean Adventism in 1931, sixteen years after the death of the prophetess. The “lie” which arrived in the third generation is prophetically located in the period represented as the “women weeping for Tammuz,” and is therefore associated with the false latter rain message.

Den ”lögn” som profetian identifierar och som frambringar den starka villfarelse som omtalas i Paulus skrifter infördes i den tredje generationen av laodiceisk adventism år 1931, sexton år efter profetissans död. Den ”lögn” som anlände i den tredje generationen är profetiskt förlagd till den period som framställs som ”kvinnorna som begrät Tammuz” och är därför förknippad med det falska budskapet om det sena regnet.

The details of how the “lie” was propagated should be understood, as should the prophetic role of the “lie” in end-time prophecy. The scornful men that rule Jerusalem in the time of the latter rain, which is the time of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, created a false latter rain message in the third generation of Adventism, as represented by the “women weeping for Tammuz,” in Ezekiel chapter eight. Their false latter rain message is also represented as a false foundation, a false wall of protection, and a false peace and safety message by Ezekiel.

Detaljerna kring hur ”lögnen” spreds bör förstås, liksom ”lögnens” profetiska roll i den sista tidens profetia. De hånfulla män som styr Jerusalem under den sena regnets tid, vilken är tiden för beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen, skapade ett falskt budskap om det sena regnet i adventismens tredje generation, framställda genom ”kvinnorna som gråter över Tammus” i Hesekiel kapitel åtta. Deras falska budskap om det sena regnet framställs av Hesekiel också som en falsk grund, en falsk skyddsmur och ett falskt budskap om fred och trygghet.

> Have ye not seen a vain vision, and have ye not spoken a lying divination, whereas ye say, The Lord saith it; albeit I have not spoken? Therefore thus saith the Lord God; Because ye have spoken vanity, and seen lies, therefore, behold, I am against you, saith the Lord God. And mine hand shall be upon the prophets that see vanity, and that divine lies: they shall not be in the assembly of my people, neither shall they be written in the writing of the house of Israel, neither shall they enter into the land of Israel; and ye shall know that I am the Lord God. Because, even because they have seduced my people, saying, Peace; and there was no peace; and one built up a wall, and, lo, others daubed it with untempered mortar: Say unto them which daub it with untempered mortar, that it shall fall: there shall be an overflowing shower; and ye, O great hailstones, shall fall; and a stormy wind shall rend it. Lo, when the wall is fallen, shall it not be said unto you, Where is the daubing wherewith ye have daubed it? Therefore thus saith the Lord God; I will even rend it with a stormy wind in my fury; and there shall be an overflowing shower in mine anger, and great hailstones in my fury to consume it. So will I break down the wall that ye have daubed with untempered mortar, and bring it down to the ground, so that the foundation thereof shall be discovered, and it shall fall, and ye shall be consumed in the midst thereof: and ye shall know that I am the Lord. Thus will I accomplish my wrath upon the wall, and upon them that have daubed it with untempered mortar, and will say unto you, The wall is no more, neither they that daubed it; To wit, the prophets of Israel which prophesy concerning Jerusalem, and which see visions of peace for her, and there is no peace, saith the Lord God. Ezekiel 13:7–16.

> Har ni inte sett en fåfäng syn, och har ni inte uttalat en lögnaktig spådom, när ni säger: Herren har sagt det — fastän jag inte har talat? Därför säger Herren Gud så: Eftersom ni har talat fåfänglighet och sett lögn, se, därför är jag emot er, säger Herren Gud. Och min hand skall vara över de profeter som ser fåfänglighet och spår lögn: de skall inte få vara med i mitt folks rådslag, inte heller skall de bli uppskrivna i Israels hus’ bok, och de skall inte komma in i Israels land; och ni skall inse att jag är Herren Gud. Därför, ja, just därför att de har förlett mitt folk och sagt: Frid! — fastän ingen frid fanns; och när den ene bygger en mur, se, då bestryker de andra den med dåligt bruk, säg till dem som bestryker den med dåligt bruk att den skall falla. Ett störtregn skall komma, och ni, stora hagelstenar, skall falla, och en stormvind skall riva sönder den. Se, när muren har fallit, skall man då inte säga till er: Var är bestrykningen varmed ni bestrykte den? Därför säger Herren Gud så: Jag skall låta en stormvind bryta fram i min förbittring, och ett störtregn skall komma i min vrede, och stora hagelstenar i min förbittring för att förgöra den. Så skall jag bryta ner muren som ni har bestritt med dåligt bruk och slå den till marken, så att dess grund blir blottad; den skall falla, och ni skall förgås mitt i den. Och ni skall inse att jag är Herren. Så skall jag fullborda min vrede över muren och över dem som har bestritt den med dåligt bruk, och jag skall säga till er: Muren finns inte mer, inte heller de som bestrykte den, nämligen Israels profeter som profeterar om Jerusalem och som ser syner om frid för henne, fastän ingen frid finns, säger Herren Gud. Hesekiel 13:7–16.

The falsehood and lies which the scornful men in Jerusalem hide beneath in Isaiah chapters twenty-eight and twenty-nine are ultimately judged and destroyed by the “overflowing scourge.”

Den lögn och falskhet som de hånfulla männen i Jerusalem gömmer sig under i Jesaja kapitel tjugoåtta och tjugonio blir slutligen dömda och tillintetgjorda av den ”översvämmande gisseln”.

> Judgment also will I lay to the line, and righteousness to the plummet: and the hail shall sweep away the refuge of lies, and the waters shall overflow the hiding place. And your covenant with death shall be disannulled, and your agreement with hell shall not stand; when the overflowing scourge shall pass through, then ye shall be trodden down by it. Isaiah 28:17, 18.

> Jag skall också lägga domen till rättesnöre och rättfärdigheten till lod; och haglet skall sopa bort lögnens tillflykt, och vattnen skall översvämma gömstället. Och ert förbund med döden skall göras om intet, och er överenskommelse med dödsriket skall inte bestå; när den överflödande gisseln far fram, då skall ni bli nedtrampade av den. Jesaja 28:17, 18.

Isaiah’s “overflowing scourge” is Ezekiel’s “overflowing shower,” that is brought upon those who have “divined lies,” by presenting a “vain vision” and by claiming “the Lord saith it,” “albeit” the Lord had “not spoken.” The “lie” that the ancient men hide under is represented as something they claim that the Lord had spoken, so it is a “lie” about God’s Word. Either they have identified a doctrine from God’s Word as error, or they have erroneously claimed that God directed their understanding (God had spoken), upon a doctrine of the Bible.

Jesajas ”översvämmande gissel” är Hesekiels ”störtregn”, som bringas över dem som har ”spått lögn”, genom att lägga fram en ”fåfäng syn” och genom att påstå: ”så säger Herren”, ”ehuru” Herren ”icke hade talat”. Den ”lögn” som de forntida männen döljer sig under framställs som något de påstår att Herren hade talat, så det är en ”lögn” om Guds Ord. Antingen har de identifierat en lära från Guds Ord som villfarelse, eller också har de felaktigt påstått att Gud hade lett deras förståelse (Gud hade talat) beträffande en lära i Bibeln.

The “lie” that arrived in 1931, was a claim that Sister White had endorsed the false view of “the daily,” in the book of Daniel. The false view that “the daily,” represents Christ’s sanctuary ministry was premised upon a “lie” which claimed that in 1910, Ellen White had informed A. G. Daniells that he and Prescott’s view of “the daily,” representing Christ’s sanctuary ministry was actually correct, in spite of her direct written words to the contrary.

Den ”lögn” som framträdde år 1931 var ett påstående att syster White hade bekräftat den falska uppfattningen om ”det dagliga” i Daniels bok. Den falska uppfattningen att ”det dagliga” representerar Kristi helgedomstjänst vilade på en ”lögn” som hävdade att Ellen White år 1910 hade meddelat A. G. Daniells att hans och Prescotts uppfattning om ”det dagliga”, nämligen att det representerar Kristi helgedomstjänst, i själva verket var riktig, trots hennes egna direkta skriftliga ord om motsatsen.

The false view of “the daily,” that was then (1931) established within Laodicean Adventism, became the theological foundation which was employed to build a message that is described by Ezekiel as “peace and safety.” The various arguments that are employed to uphold the false foundation are the various counterfeit coins and jewels that Miller saw in his dream. By the end of his dream his original jewels are fully covered with counterfeits and rubbish, and the rubbish and counterfeit jewels and coins represent the message that was based upon their foundational error that “the daily” represents Christ’s sanctuary ministry.

Den falska uppfattningen om ”det dagliga”, som då (1931) hade etablerats inom det laodiceiska adventismen, blev den teologiska grundval som användes för att bygga ett budskap som av Hesekiel beskrivs som ”fred och trygghet”. De olika argument som används för att upprätthålla den falska grundvalen är de olika falska mynt och juveler som Miller såg i sin dröm. Vid slutet av sin dröm är hans ursprungliga juveler fullständigt täckta av förfalskningar och skräp, och skräpet samt de falska juvelerna och mynten representerar det budskap som byggde på deras grundläggande villfarelse att ”det dagliga” representerar Kristi helgedomstjänst.

In Ezekiel’s passage the rubbish and counterfeit jewels is represented as a “wall” that has been built with a cement that is so weak it cannot hold up under the stress of the “stormy wind” or the “overflowing shower.”

I Hesekiels text framställs skräpet och de förfalskade juvelerna som en ”vägg” som har byggts med ett murbruk så svagt att det inte kan bestå under påfrestningen från den ”stormvind” eller det ”störtregn”.

The disobedient prophet from Judah that rebuked Jeroboam, ultimately died between an “ass” and a “lion”. The lion represents Babylon and the ass represents Islam. The two doctrines which Laodicean Adventism cannot see, that are represented by the death of the disobedient prophet are the message of the papacy (the lion), and the message of Islam of the third Woe (the ass).

Den olydige profeten från Juda, som tillrättavisade Jerobeam, dog till slut mellan en ”åsna” och ett ”lejon”. Lejonet representerar Babylon, och åsnan representerar islam. De två läror som det laodiceiska adventismen inte kan se, och som representeras av den olydige profetens död, är budskapet om påvedömet (lejonet) och budskapet om islams tredje ve (åsnan).

Ezekiel’s “stormy wind,” is a symbol of Isaiah’s “rough wind that is stayed” in “the day of the east wind” in chapter twenty seven. Ezekiel’s “stormy wind” is also the “four winds” of Revelation chapter seven, that are held until God’s servants are sealed. Ezekiel’s “stormy wind” is his message from the “four winds” in chapter thirty-seven, that brings the dead dry bones to life as a mighty army. Ezekiel’s “stormy wind” that brings down the “wall built with untempered mortar,” is the latter rain message of the third Woe.

Hesekiels ”stormvind” är en symbol för Jesajas ”hårda vind som hålls tillbaka” på ”östanvindens dag” i det tjugosjunde kapitlet. Hesekiels ”stormvind” är också de ”fyra vindarna” i Uppenbarelsebokens sjunde kapitel, som hålls tillbaka tills Guds tjänare har blivit förseglade. Hesekiels ”stormvind” är hans budskap från de ”fyra vindarna” i det trettiosjunde kapitlet, som för de döda, torra benen till liv som en mäktig här. Hesekiels ”stormvind”, som river ned ”muren byggd med otjänligt murbruk”, är den sena regnens budskap i det tredje ve-ropet.

Ezekiel’s “overflowing shower” is a symbol of the papacy, and more specifically it is the symbol of the period of the Sunday law crisis which begins at the soon-coming Sunday law in the United States. The disobedient prophet from Judah that died between the ass and the lion, represented the death of Laodicean Adventism that takes place between September 11, 2001, at the arrival of the ass (the third woe), and the soon-coming Sunday law (the lion). Laodicean Adventism’s death occurs during the sealing of the one hundred and forty-four thousand that began when the nations were angered, yet held in check on September 11, 2001, and concludes at the soon-coming Sunday law. Their death, as illustrated by the disobedient prophet, is brought about because they returned to the methodology of apostate Protestantism, though they had been directly informed to never return to the “assembly of mockers.”

Hesekiels ”störtregn” är en symbol för påvedömet, och mer specifikt är det symbolen för den period av söndagslagskrisen som börjar med den snart annalkande söndagslagen i Förenta staterna. Den olydige profeten från Juda, som dog mellan åsnan och lejonet, representerade den laodiceiska adventismens död, vilken äger rum mellan den 11 september 2001, vid åsnans ankomst (det tredje veropet), och den snart annalkande söndagslagen (lejonet). Den laodiceiska adventismens död inträffar under beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen, vilken började när folken vredgades, men hölls tillbaka, den 11 september 2001, och avslutas vid den snart annalkande söndagslagen. Deras död, såsom den åskådliggörs genom den olydige profeten, förorsakas av att de återvände till den avfälliga protestantismens metodik, fastän de direkt hade blivit underrättade om att aldrig återvända till ”bespottarnas församling”.

Their death occurs in the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. As soon as God’s people are sealed, the destroying angels begin their work. From September 11, 2001 unto the soon-coming Sunday law the judgment of the living is accomplished in God’s church, for judgment begins in Jerusalem, and it begins with the ancient men that were to be the guardians of the people, but who had abandoned their responsibilities over four generations. Those who receive the seal in that period are the ensign that is lifted up to the nations. They are sealed before the soon-coming Sunday law for the only way God’s other flock can be warned is by seeing men and women in the Sunday law crisis who have the seal of God.

Deras död äger rum i historien om beseglingen av de etthundrafyrtiofyratusen. Så snart Guds folk är beseglat, börjar de fördärvande änglarna sitt verk. Från den 11 september 2001 och fram till den snart annalkande söndagslagen fullbordas domen över de levande i Guds kyrka, ty domen börjar i Jerusalem, och den börjar med de gamla män som skulle vara folkets väktare men som hade övergivit sitt ansvar genom fyra generationer. De som tar emot sigillet under den perioden är det baner som upphöjs för nationerna. De blir beseglade före den snart annalkande söndagslagen, ty det enda sätt på vilket Guds andra hjord kan varnas är genom att se män och kvinnor i söndagslagens kris som har Guds sigill.

> “The work of the Holy Spirit is to convince the world of sin, of righteousness and of judgment. The world can only be warned by seeing those who believe the truth sanctified through the truth, acting upon high and holy principles, showing in a high, elevated sense, the line of demarcation between those who keep the commandments of God, and those who trample them under their feet. The sanctification of the Spirit signalizes the difference between those who have the seal of God, and those who keep a spurious rest-day. When the test comes, it will be clearly shown what the mark of the beast is. It is the keeping of Sunday. Those who after having heard the truth, continue to regard this day as holy, bear the signature of the man of sin, who thought to change times and laws.” Bible Training School, December 1, 1903.

> ”Den helige Andes verk är att överbevisa världen om synd, om rättfärdighet och om dom. Världen kan endast varnas genom att se dem som tror sanningen helgade genom sanningen, handla efter höga och heliga principer och i en hög, upphöjd bemärkelse visa skiljelinjen mellan dem som håller Guds bud och dem som trampar dem under sina fötter. Andens helgelse utmärker skillnaden mellan dem som har Guds sigill och dem som håller en falsk vilodag. När prövningen kommer, skall det tydligt visas vad vilddjurets märke är. Det är hållandet av söndagen. De som, efter att ha hört sanningen, fortsätter att betrakta denna dag som helig, bär syndens människas kännetecken, han som menade sig kunna förändra tider och lagar.” Bible Training School, 1 december 1903.

The death of Laodicean Adventism is accomplished during the history of the latter rain, that began to sprinkle on September 11, 2001, and is poured out without measure at the soon-coming Sunday law, when God has established and then lifts up as an ensign a people who have been sealed for eternity.

Den laodiceiska adventismens död fullbordas under den sena regnets historia, vilken började falla som ett stilla duggregn den 11 september 2001 och utgjuts utan mått vid den snart kommande söndagslagen, när Gud har upprättat och därefter upphöjer såsom ett baner ett folk som har blivit beseglat för evigheten.

In that period of time, those in Laodicean Adventism that are preparing for, and will receive the mark of the beast, are represented by the twenty-five men bowing to the sun in Ezekiel chapter eight. They are those who have accepted Ezekiel’s false “peace and safety” message, that represents a counterfeit of the true latter rain message, that is being proclaimed by the true watchmen in that history. The foundation of that false latter rain message is the identification that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of Christ, when it is actually a symbol of Satan. That false foundational belief is the doctrine that the “scornful men that rule the people of Jerusalem” employ to erect their untempered wall.

Under den tidsperioden representeras de inom den laodiceiska adventismen som förbereder sig för, och kommer att ta emot, vilddjurets märke av de tjugofem männen som böjer sig för solen i Hesekiel kapitel åtta. De är sådana som har tagit emot Hesekiels falska budskap om ”frid och trygghet”, vilket utgör en förfalskning av det sanna budskapet om det sena regnet, som förkunnas av de sanna väktarna i den historien. Grunden för detta falska budskap om det sena regnet är identifieringen att ”det dagliga” i Daniels bok är en symbol för Kristus, när det i själva verket är en symbol för Satan. Denna falska grundläggande uppfattning är den lära som de ”bespottare, som råder över folket i Jerusalem”, använder för att uppföra sin mur bestruken med oblandat bruk.

The identification of “the daily,” as a symbol of Christ was historically put in place by a “lie,” in 1931. From then onward the untempered wall of counterfeit coins and jewels was erected. That “wall” is destined to come down when the dirt brush man arrives to thoroughly purge His floor. That purging is accomplished in the prophetic period of history between the “stormy wind” (the ass of September 11, 2001), and the “overflowing showers” (the lion of the soon-coming Sunday law). In that history the disobedient prophet is slain and buried in the tomb of the false prophet of Bethel. Sister White identifies the “wall” of prophecy as the law of God.

Identifieringen av ”det dagliga” som en symbol för Kristus infördes historiskt genom en ”lögn” år 1931. Från och med då uppfördes den otjänliga muren av förfalskade mynt och juveler. Denna ”mur” är ämnad att falla när mannen med smutsborsten anländer för att grundligt rensa sitt golv. Denna rening fullbordas under den profetiska historiska perioden mellan ”stormvinden” (åsnan den 11 september 2001) och ”översvallande regnskurar” (lejonet i den snart kommande söndagslagen). I denna historia dödas den olydige profeten och begravs i den falske profeten i Betels grav. Syster White identifierar profetians ”mur” som Guds lag.

> “The prophet here describes a people who, in a time of general departure from truth and righteousness, are seeking to restore the principles that are the foundation of the kingdom of God. They are repairers of a breach that has been made in God’s law—the wall that He has placed around His chosen ones for their protection, and obedience to whose precepts of justice, truth, and purity is to be their perpetual safeguard.

> ”Profeten beskriver här ett folk som, i en tid av allmänt avfall från sanning och rättfärdighet, söker återupprätta de principer som utgör grunden för Guds rike. De är dem som lagar den reva som har uppstått i Guds lag — den mur som Han har rest kring sina utvalda till deras beskydd och vars föreskrifter om rättvisa, sanning och renhet, genom lydnad, skall vara deras ständiga värn.

> “In words of unmistakable meaning the prophet points out the specific work of this remnant people who build the wall. ‘If thou turn away thy foot from the Sabbath, from doing thy pleasure on My holy day; and call the Sabbath a delight, the holy of the Lord, honorable; and shalt honor Him, not doing thine own ways, nor finding thine own pleasure, nor speaking thine own words: then shalt thou delight thyself in the Lord; and I will cause thee to ride upon the high places of the earth, and feed thee with the heritage of Jacob thy father: for the mouth of the Lord hath spoken it.’ Isaiah 58:13, 14.” Prophets and Kings, 678.

> ”Med ord vars innebörd inte kan misstolkas framhåller profeten det särskilda verk som detta kvarlevansfolk, som bygger muren, har att utföra. ’Om du håller tillbaka din fot på sabbaten, så att du inte gör vad dig själv behagar på min heliga dag, och om du kallar sabbaten en lust och Herrens heliga dag ärad; och om du ärar honom genom att inte gå dina egna vägar eller söka det som behagar dig själv eller tala dina egna ord, då skall du fröjda dig i Herren, och jag skall låta dig fara fram över jordens höjder och ge dig din fader Jakobs arvedel att njuta av. Ty Herrens mun har talat.’ Jesaja 58:13, 14.” Prophets and Kings, 678.

The beginning of the fourth generation of Adventism is marked by the publication of a book, as was the beginning of the third generation. The third generation began with the publication of W. W. Prescott’s, The Doctrine of Christ, and that generation ended with the publication of Questions on Doctrine. The Doctrine of Christ presented a gospel that was purposely void of the Millerite prophetic message. Questions on Doctrine presented a gospel that denied the work of sanctification that is accomplished by Christ. The Doctrine of Christ removed the light of the (chazon) vision of prophetic history, and Questions on Doctrine removed the light of the (Mareh) vision of Christ’s “appearance”.

Början på adventismens fjärde generation markeras av utgivningen av en bok, liksom början på den tredje generationen. Den tredje generationen började med utgivningen av W. W. Prescotts The Doctrine of Christ, och den generationen avslutades med utgivningen av Questions on Doctrine. The Doctrine of Christ framlade ett evangelium som avsiktligt var tömt på den milleritiska profetiska förkunnelsen. Questions on Doctrine framlade ett evangelium som förnekade det helgelseverk som fullbordas av Kristus. The Doctrine of Christ avlägsnade ljuset från (chazon)-synen av den profetiska historien, och Questions on Doctrine avlägsnade ljuset från (Mareh)-synen av Kristi ”uppenbarelse”.

In between those two books the false latter rain message represented by the “women weeping for Tammuz” was developed. It was in that history that the “lie of 1931,” was promoted. That third generation (abomination) is also represented by the compromise of the third church of Pergamos. The symbol of compromise in the third church, identifies the work of seeking accreditation from the worldly institutions that dictated rules for theology and rules for medicine. It was in the third generation that the compromise of truth was accomplished, which included the introduction and emphasis on the use of Bibles that had been translated from corrupted manuscripts.

Mellan dessa två böcker utvecklades det falska budskapet om det sena regnet, representerat av ”kvinnorna som gråter över Tammuz”. Det var i den historien som ”1931 års lögn” främjades. Den tredje generationen (styggelsen) representeras också av kompromissen i den tredje församlingen, Pergamon. Symbolen för kompromiss i den tredje församlingen identifierar arbetet med att söka ackreditering från de världsliga institutioner som dikterade regler för teologi och regler för medicin. Det var i den tredje generationen som kompromissen med sanningen fullbordades, vilket innefattade införandet av och betoningen på användningen av biblar som hade översatts från förvanskade handskrifter.

In 1957, the book Questions on Doctrine, represented a capitulation of the primary truth of the gospel. That truth being Jesus died to save us “from” sin, but he did not die to save us “in” sin. The Catholic and apostate Protestant teaching that a man cannot be obedient to God’s Word is Satan’s eternal argument. Man can, and must be obedient to God’s Word, even if Satan claims that “thou shall not surely die.” The fallen apostate Protestant view that men cannot overcome sin, and therefore men cannot be obedient to God’s law until Jesus magically transforms them into obedient robots at His second coming, was incorporated into the teachings of the book Questions on Doctrine.

År 1957 utgjorde boken Questions on Doctrine en kapitulation av evangeliets grundläggande sanning. Den sanningen är att Jesus dog för att frälsa oss ”från” synd, men han dog inte för att frälsa oss ”i” synd. Den katolska och avfälliga protestantiska läran att en människa inte kan vara lydig mot Guds ord är Satans eviga argument. Människan kan, och måste, vara lydig mot Guds ord, även om Satan påstår att ”du skall visst inte dö”. Den fallna, avfälliga protestantiska uppfattningen att människor inte kan övervinna synden, och att människor därför inte kan vara lydiga mot Guds lag förrän Jesus genom ett magiskt ingripande förvandlar dem till lydiga robotar vid sin andra ankomst, införlivades i lärorna i boken Questions on Doctrine.

In 1957, the fourth generation of Laodicean Adventism began, and its untempered wall (law), had been established, thus providing the logic that will allow the twenty-five ancient men to bow to the sun at the conclusion of the time of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That untempered wall, which is the belief that keeping the law of God is impossible, is swept away when the “wall” of separation of Church and State is removed, at the soon-coming Sunday law. The Sunday law is the overflowing showers, or as Isaiah expresses it, it is the overflowing scourge, and that flood begins at the soon-coming Sunday law in the United States.

År 1957 började den laodiceiska adventismens fjärde generation, och dess otjämrade mur (lagen) hade blivit upprättad och gav därmed den logik som kommer att tillåta de tjugofem gamle männen att böja sig för solen vid avslutningen av beseglingstiden för de etthundrafyrtiofyra tusen. Denna otjämrade mur, som är tron att det är omöjligt att hålla Guds lag, sveps bort när ”muren” av åtskillnad mellan kyrka och stat undanröjs, vid den snart kommande söndagslagen. Söndagslagen är de översvämmande skurarna, eller, såsom Jesaja uttrycker det, den är det översvämmande gisslet, och denna flod börjar vid den snart kommande söndagslagen i Förenta staterna.

At the Sunday law in the United States the enemy (the pope) comes in “as a flood” (the overflowing scourge), and it is then that “the ensign” is lifted up against him. It is then that the “untempered wall” that Laodicean Adventism erected upon the false application of “the daily” is swept away.

Vid söndagslagen i Förenta staterna kommer fienden (påven) in »såsom en flod« (den översvämmade gisseln), och det är då som »baneret« höjs mot honom. Det är då som den »omurade väggen« som laodiceisk adventism uppförde på den falska tillämpningen av »det dagliga« sopas bort.

> According to their deeds, accordingly he will repay, fury to his adversaries, recompense to his enemies; to the islands he will repay recompense. So shall they fear the name of the Lord from the west, and his glory from the rising of the sun. When the enemy shall come in like a flood, the Spirit of the Lord shall lift up a standard against him. And the Redeemer shall come to Zion, and unto them that turn from transgression in Jacob, saith the Lord. As for me, this is my covenant with them, saith the Lord; My spirit that is upon thee, and my words which I have put in thy mouth, shall not depart out of thy mouth, nor out of the mouth of thy seed, nor out of the mouth of thy seed’s seed, saith the Lord, from henceforth and forever. Arise, shine; for thy light is come, and the glory of the Lord is risen upon thee. For, behold, the darkness shall cover the earth, and gross darkness the people: but the Lord shall arise upon thee, and his glory shall be seen upon thee. And the Gentiles shall come to thy light, and kings to the brightness of thy rising. Isaiah 59:18–60:3.

> Efter deras gärningar, så skall han vedergälla: vrede åt sina motståndare, vedergällning åt sina fiender; åt öarna skall han vedergälla vedergällning. Då skall de frukta Herrens namn från väster och hans härlighet från solens uppgång. När fienden kommer in såsom en ström, skall Herrens Ande resa ett baner mot honom. Och Återlösaren skall komma till Sion och till dem i Jakob som omvänder sig från överträdelse, säger Herren. Och detta är mitt förbund med dem, säger Herren: Min Ande som är över dig, och mina ord som jag har lagt i din mun, skall inte vika från din mun, inte heller från din avkommas mun, inte heller från din avkommas avkommas mun, säger Herren, från nu och till evig tid. Stå upp, var ljus; ty ditt ljus kommer, och Herrens härlighet går upp över dig. Ty se, mörker skall övertäcka jorden och töcken folken; men Herren skall gå upp över dig, och hans härlighet skall ses över dig. Och hednafolken skall komma till ditt ljus, och kungar till glansen av din uppgång. Jesaja 59:18–60:3.

The Gentiles come to the light when God’s glory is upon His people, and this occurs when the enemy comes in as a flood. When that enemy comes in God lifts up a standard (ensign) against him. The glory of the Lord that is upon those people who the Gentiles respond to, is His character, and His character does not sin. It is a false peace and safety message that teaches that men and women cannot overcome sin. That message is a false latter rain message that is proclaimed during the time of the true latter rain message, which arrived on September 11, 2001. That false message is a false message concerning God’s law, which is the “wall.” That false doctrine is represented in the book Questions on Doctrine, that marked the arrival of Laodicean Adventism’s fourth and final generation.

Hedningarna kommer till ljuset när Guds härlighet vilar över Hans folk, och detta sker när fienden bryter in såsom en flod. När den fienden kommer in, reser Gud upp ett banér (fälttecken) mot honom. Herrens härlighet, som vilar över det folk till vilket hedningarna svarar, är Hans karaktär, och Hans karaktär syndar inte. Det är ett falskt budskap om frid och säkerhet som lär att män och kvinnor inte kan övervinna synden. Det budskapet är ett falskt budskap om det sena regnet, som förkunnas under tiden för det sanna budskapet om det sena regnet, vilket anlände den 11 september 2001. Det falska budskapet är ett falskt budskap angående Guds lag, som är ”muren”. Den falska läran representeras i boken Questions on Doctrine, som markerade ankomsten av laodikeisk adventisms fjärde och sista generation.

On September 11, 2001, the four rebellions of Laodicean Adventism arrived to test that final generation with the sins of their fathers. On that date God directed His people to return to Jeremiah’s old paths, that they might understand and accept the foundational message represented as Miller’s jewels. If they did so, they would find the latter rain, which Jeremiah called the “rest.” The call to return to the old paths was a repetition of the test that produced the rebellion of 1863.

Den 11 september 2001 anlände Laodiceisk adventisms fyra uppror för att pröva den sista generationen med deras fäders synder. På detta datum ledde Gud sitt folk att återvända till Jeremias gamla stigar, för att de skulle förstå och ta emot det grundläggande budskap som framställs som Millers juveler. Om de gjorde det, skulle de finna det sena regnet, vilket Jeremia kallade ”vilan”. Kallelsen att återvända till de gamla stigarna var en upprepning av det prov som frambringade upproret år 1863.

On September 11, 2001, which is Isaiah’s “day of the east and rough wind” the “song of the vineyard” was to be sung, by those who in Revelation chapter fourteen, verse three and also in chapter fifteen, verse three sing the song of Moses and the Lamb. That song is the Laodicean message that identifies that the former chosen people were then being passed by, for God was then in the process of giving His vineyard to men and women that would bring forth the intended fruits of the vineyard. That vineyard message is the message to Laodicea, which was the message presented by Jones and Waggoner at the rebellion of 1888.

Den 11 september 2001, som är Jesajas ”östanvindens och den hårda vindens dag”, skulle ”sången om vingården” sjungas av dem som i Uppenbarelseboken kapitel fjorton, vers tre, och även i kapitel femton, vers tre, sjunger Moses’ och Lammets sång. Den sången är det laodiceiska budskapet, som visar att det tidigare utvalda folket då höll på att förbigås, ty Gud var då i färd med att ge sin vingård åt män och kvinnor som skulle bära fram vingårdens avsedda frukter. Detta vingårdsbudskap är budskapet till Laodicea, vilket var det budskap som framlades av Jones och Waggoner vid upproret år 1888.

On September 11, 2001, the latter rain began, and in the debate of Habakkuk chapter two it identifies a class who presented the message of the two tables, for they had returned to Jeremiah’s old paths and were receiving the “rest and refreshing,” that Isaiah identifies is brought upon those whose methodology is “line upon line.” The debate they were involved in was in opposition to a false latter rain message, represented by the “women weeping for Tammuz,” which encouraged the sleeping Laodicean people with a peace and safety message.

Den 11 september 2001 började det sena regnet, och i framställningen i Habackuks andra kapitel identifieras en grupp som frambar budskapet om de två tavlorna, ty de hade återvänt till Jeremias gamla stigar och tog emot den ”vila och vederkvickelse” som Jesaja visar bringas över dem vilkas metodik är ”rad på rad”. Den debatt vari de var engagerade stod i motsättning till ett falskt budskap om det sena regnet, framställt genom ”kvinnorna som begrät Tammuz”, vilket uppmuntrade det sovande laodiceiska folket med ett budskap om fred och säkerhet.

The peace and safety message claims that it is impossible for men and women not to sin, and therefore God can and will only justify them “in” their sins. The scornful men claim their peace and safety message is the true message of justification by faith, that Jones and Waggoner presented, but it leaves off the truth that he who God justifies, He also sanctifies, for God did not die to save people in their sins, but from their sins.

Budskapet om fred och trygghet hävdar att det är omöjligt för män och kvinnor att inte synda, och därför kan och vill Gud endast rättfärdiggöra dem ”i” deras synder. De hånfulla männen påstår att deras budskap om fred och trygghet är det sanna budskapet om rättfärdiggörelse genom tro, det som Jones och Waggoner frambar, men det utelämnar sanningen att den som Gud rättfärdiggör, honom helgar han också, ty Gud dog inte för att frälsa människor i deras synder, utan från deras synder.

September 11, 2001, marked the beginning of the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand that concludes with one class receiving the seal of God, as represented by those who sigh and cry for the abominations in the church and in the land, and another class that have turned their backs upon the temple, where the final work of the third angel is being accomplished, and they are bowing to the sun. The history of the Millerites illustrates the history of the movement of the third angel, and in so doing the climax is about the message of the latter rain, and the experience it produces in those who choose to eat.

Den 11 september 2001 markerade början på den period då de etthundrafyrtiofyra tusen beseglas, vilken avslutas med att en klass mottar Guds sigill, såsom representerat av dem som suckar och ropar över styggelserna i kyrkan och i landet, och en annan klass som har vänt ryggen åt templet, där den tredje ängelns sista verk fullbordas, och de tillber solen. Milleriternas historia illustrerar den tredje ängelns rörelses historia, och därigenom handlar klimax om budskapet om det sena regnet och den erfarenhet det frambringar hos dem som väljer att äta.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> “An unwillingness to yield up preconceived opinions, and to accept this truth, lay at the foundation of a large share of the opposition manifested at Minneapolis against the Lord’s message through Brethren Waggoner and Jones. By exciting that opposition Satan succeeded in shutting away from our people, in a great measure, the special power of the Holy Spirit that God longed to impart to them. The enemy prevented them from obtaining that efficiency which might have been theirs in carrying the truth to the world, as the apostles proclaimed it after the day of Pentecost. The light that is to lighten the whole earth with its glory was resisted, and by the action of our own brethren has been in a great degree kept away from the world.” Selected Messages, book 1, 235.

> ”En ovilja att överge förutfattade meningar och att ta emot denna sanning låg till grund för en stor del av det motstånd som visades i Minneapolis mot Herrens budskap genom bröderna Waggoner och Jones. Genom att väcka detta motstånd lyckades Satan i stor utsträckning stänga ute från vårt folk den Helige Andes särskilda kraft som Gud längtade efter att meddela dem. Fienden hindrade dem från att vinna den verkningskraft som kunde ha varit deras, när det gällde att bära sanningen till världen, sådan apostlarna förkunnade den efter pingstdagen. Det ljus som skall upplysa hela jorden med sin härlighet blev motstått och har genom våra egna bröders handlingssätt i hög grad hållits borta från världen.” Selected Messages, bok 1, 235.

Back to Articles