Article

# The Book of Daniel - Number Thirty-One

Daniels bok – nummer trettioett

America’s Warning: The Significance of Daniel’s Interpretation for Today

Amerikas varning: Betydelsen av Daniels uttydning för vår tid

Author

Jeff Pippenger

Published

December 26, 2023

Formats

PDF
Word
Song MP3

The writing on the wall, and Daniel’s interpretation to Belshazzar, represents the final pronouncement against both the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn of the United States. The beginning history of both the founding fathers of the United States and the pioneers of Adventism are clearly recorded, yet the lessons and warnings contained therein have been set aside over “four generations”. Belshazzar perfectly represents this truth.

Skriften på väggen och Daniels uttydning för Belsassar representerar den slutliga domsutsagan mot både Förenta staternas avfälliga republikanska horn och dess avfälliga protestantiska horn. Den tidiga historien om både Förenta staternas grundlagsfäder och adventismens pionjärer är tydligt nedtecknad, men de lärdomar och varningar som därinne ryms har åsidosatts under ”fyra generationer”. Belsassar representerar fullkomligt denna sanning.

It is not necessary to define a precise period of time to decide what a generation amounts to, for God’s Word never fails, and it speaks directly that it is in the fourth generation when God closes up the books on nations who have rebelled against His revealed will.

Det är inte nödvändigt att fastställa en exakt tidsperiod för att avgöra vad en generation uppgår till, ty Guds ord sviker aldrig, och det säger uttryckligen att det är i det fjärde släktledet som Gud avslutar räkenskaperna med nationer som har gjort uppror mot hans uppenbarade vilja.

> And God spake all these words, saying, I am the Lord thy God, which have brought thee out of the land of Egypt, out of the house of bondage. Thou shalt have no other gods before me. Thou shalt not make unto thee any graven image, or any likeness of anything that is in heaven above, or that is in the earth beneath, or that is in the water under the earth: Thou shalt not bow down thyself to them, nor serve them: for I the Lord thy God am a jealous God, visiting the iniquity of the fathers upon the children unto the third and fourth generation of them that hate me; And showing mercy unto thousands of them that love me, and keep my commandments. Exodus 20:1.

> Och Gud talade alla dessa ord och sade: Jag är Herren, din Gud, som har fört dig ut ur Egyptens land, ut ur träldomshuset. Du skall inte ha andra gudar vid sidan av mig. Du skall inte göra dig någon bildstod eller någon avbild av det som är uppe i himlen eller nere på jorden eller i vattnet under jorden. Du skall inte tillbe dem eller tjäna dem. Ty jag, Herren, din Gud, är en nitälskande Gud, som låter fädernas missgärning drabba barnen intill tredje och fjärde led, när man hatar mig, men som visar nåd mot tusenden, när man älskar mig och håller mina bud. 2 Mosebok 20:1.

In the final generation, and therefore the prophetic “fourth generation” of ancient Israel, both John the Baptist and Christ identified that generation, as a generation of vipers.

I den sista generationen, och därmed den profetiska ”fjärde generationen” av det forntida Israel, identifierade både Johannes Döparen och Kristus den generationen som ett huggormsyngel.

> O generation of vipers, how can ye, being evil, speak good things? for out of the abundance of the heart the mouth speaketh. A good man out of the good treasure of the heart bringeth forth good things: and an evil man out of the evil treasure bringeth forth evil things. But I say unto you, That every idle word that men shall speak, they shall give account thereof in the day of judgment. For by thy words thou shalt be justified, and by thy words thou shalt be condemned. Matthew 12:34–37.

> Ni huggormsyngel, hur skulle ni, som är onda, kunna tala det som är gott? Ty av hjärtats överflöd talar munnen. En god människa bär fram det som är gott ur sitt goda förråd, och en ond människa bär fram det som är ont ur sitt onda förråd. Men jag säger er att för varje fåfängt ord som människor talar, skall de avlägga räkenskap på domens dag. Ty efter dina ord skall du bli rättfärdiggjord, och efter dina ord skall du bli dömd. Matteus 12:34–37.

In the final generation of the earth beast, it speaks as a dragon (a viper). From 1863, through until the Sunday law, the Republican horn has turned away from the Constitution of the United States. The blessings that God bestowed upon the nation turned the hearts of the citizens and leaders away from their responsibility to protect the principles that produced the wealth and affluence they had come to enjoy, and they forgot the motivation that directed the founding fathers in producing the sacred document that produced the wealth and affluence that they thereafter allowed to seduce them. They not only forgot the purpose of the sacred document, but they also forgot their responsibility to preserve the principles contained within the document.

I den sista generationen av jorddjuret talar det som en drake (en huggorm). Från 1863 och fram till söndagslagen har det republikanska hornet vänt sig bort från Förenta staternas konstitution. De välsignelser som Gud skänkte nationen vände medborgarnas och ledarnas hjärtan bort från deras ansvar att skydda de principer som frambringade det välstånd och den rikedom de hade kommit att åtnjuta, och de glömde det motiv som ledde de grundläggande fäderna när de utformade det heliga dokument som frambringade det välstånd och den rikedom som de därefter lät förföra dem. De glömde inte bara syftet med det heliga dokumentet, utan de glömde också sitt ansvar att bevara de principer som finns däri.

From 1863, through until the Sunday law, the true Protestant horn (Adventism), has turned away from its foundational truths established by God through the ministry of William Miller. The blessings that God bestowed upon Adventism, turned the hearts of the citizens and leaders away from their responsibility to protect the principles that produced the spiritual wealth they had come to enjoy, and they forgot the purpose of the pioneers in producing the message represented upon the two sacred charts, that was designed to establish the prophetic wealth they were to guard and proclaim.

Från 1863 och fram till söndagslagen har det sanna protestantiska hornet (adventismen) vänt sig bort från sina grundläggande sanningar, vilka Gud fastställde genom William Millers tjänst. De välsignelser som Gud skänkte adventismen vände medborgarnas och ledarnas hjärtan bort från deras ansvar att beskydda de principer som hade frambringat den andliga rikedom de kommit att åtnjuta, och de glömde pionjärernas syfte med att frambringa det budskap som framställs på de två heliga kartorna, vilket var avsett att befästa den profetiska rikedom som de skulle vaka över och förkunna.

When the Lord entered into covenant with ancient Israel at Mount Sinai, He provided two sacred tables containing His ten laws, that were to be the symbol of His covenant relationship with His people. When He instituted the annual festivals, He directed that at Pentecost there was to be an offering of two loaves, that were to be lifted up. The wave offering of the two loaves was the only offering in the sanctuary service that was to have leaven (a symbol of human sin, malice, wickedness and hypocrisy), included in its preparation.

När Herren ingick förbund med det forntida Israel vid Sinai berg, gav Han två heliga tavlor innehållande Sina tio bud, vilka skulle vara symbolen för Hans förbundsrelation med Sitt folk. När Han instiftade de årliga högtiderna, föreskrev Han att det vid pingsten skulle frambäras ett offer av två bröd, vilka skulle lyftas upp. Viftoffret med de två bröden var det enda offer i helgedomstjänsten som skulle innehålla surdeg (en symbol för mänsklig synd, ondska, ogudaktighet och hyckleri) i sin beredning.

> Your glorying is not good. Know ye not that a little leaven leaveneth the whole lump? Purge out therefore the old leaven, that ye may be a new lump, as ye are unleavened. For even Christ our passover is sacrificed for us: Therefore let us keep the feast, not with old leaven, neither with the leaven of malice and wickedness; but with the unleavened bread of sincerity and truth. 1 Corinthians 5:6–8.

> Ert beröm är inte gott. Vet ni inte att litet surdeg syrar hela degen? Rensa därför bort den gamla surdegen, för att ni må vara en ny deg, såsom ni är osyrade. Ty också Kristus, vårt påskalamm, har blivit slaktad för oss. Låt oss därför hålla högtid, inte med gammal surdeg, inte heller med ondskans och elakhetens surdeg, utan med renhetens och sanningens osyrade bröd. 1 Korinthierbrevet 5:6–8.

> In the mean time, when there were gathered together an innumerable multitude of people, insomuch that they trode one upon another, he began to say unto his disciples first of all, Beware ye of the leaven of the Pharisees, which is hypocrisy. Luke 12:1.

> Under tiden, när oräkneliga människoskaror hade samlats, så att de trampade på varandra, började han först och främst säga till sina lärjungar: Akta er för fariséernas surdeg, som är hyckleri. Luk. 12:1.

The two wave loaves that were lifted up as a wave offering, were the symbol of the ensign of the one hundred and forty-four thousand, who, though sinners, had, through the power of God, purged out their leaven of malice, wickedness and hypocrisy. The leaven that was in the loaves represented men (sinners), who had overcome sin through the purification process represented as being “baked” by the furnace fire of the messenger of the covenant in Malachi chapter three. The loaves also represented the “bread of heaven”, for when offered, they were to be lifted up to heaven as a wave offering.

De två viftofferbröd som lyftes upp som ett viftoffer var symbolen för de hundrafyrtiofyra tusendens baner, vilka, fastän syndare, genom Guds kraft hade rensat ut sin surdeg av illvilja, ondska och hyckleri. Surdegen som fanns i bröden representerade människor (syndare), som hade övervunnit synden genom den reningsprocess som framställs såsom att ”bakas” genom förbundets budbärares ugnseld i Malaki, kapitel tre. Bröden representerade också ”himmelens bröd”, ty när de offrades skulle de lyftas upp mot himlen som ett viftoffer.

At Pentecost, when the fulfillment of the typification of the two loaves that had been offered through the years at the Pentecostal festival arrived, Christ’s disciples began the work of calling another group (the second loaf) out from the Gentile world. There would then be two loaves that were both purified from sin (leaven).

Vid pingsten, när uppfyllelsen av förebilden med de två bröd som genom åren hade framburits vid pingsthögtiden kom, började Kristi lärjungar verket att kalla ut en annan grupp (det andra brödet) från hednavärlden. Då skulle det finnas två bröd, båda renade från synden (surdegen).

The two tables of the Ten Commandments became the symbol of the covenant relationship of ancient Israel, and the two wave loaves represent the covenant relationship with the early Christian church. In the beginning of the history of the earth beast, the two sacred tables of Habakkuk were given as the symbol of the covenant relationship of modern Israel, the true Protestant horn, just as the sacred Constitution was given to the Republican horn. The Lord is now calling the one hundred and forty-four thousand to stand up as a mighty army, and when they do, they will be lifted up as a wave offering (ensign) as they are thrown into the furnace heated seven times hotter.

De två tavlorna med de tio budorden blev symbolen för det gamla Israels förbundsförhållande, och de två viftofferdsbröden representerar förbundsförhållandet med den tidiga kristna församlingen. I början av jorddjurets historia gavs Habackuks två heliga tavlor som symbol för det moderna Israels förbundsförhållande, det sanna protestantiska hornet, liksom den heliga konstitutionen gavs åt det republikanska hornet. Herren kallar nu de etthundrafyrtiofyra tusen att resa sig som en mäktig här, och när de gör det, kommer de att lyftas upp såsom ett viftoffer (banér), medan de kastas in i ugnen som upphettats sju gånger hetare.

That ensign represents the law of the Ten Commandments, it also represents those who walk in the furnace fire with the living Bread of Heaven beside them, and also those who uphold the foundational teachings symbolized on Habakkuk’s two sacred tables. Those emblems are all represented in the two witnesses of Revelation chapter eleven.

Det baneret representerar de tio budordens lag; det representerar också dem som vandrar i den brinnande ugnen med Himmelens levande Bröd vid sin sida, liksom dem som upprätthåller de grundläggande läror som symboliseras på Habackuks två heliga tavlor. Alla dessa sinnebilder representeras i de två vittnena i Uppenbarelseboken kapitel elva.

Belshazzar’s judgment represents the testimony against both horns of the earth beast. In the time of that judgment, there was one woman (a church), that understood that the only man in the kingdom that could recognize and interpret the handwriting was Daniel.

Belsassars dom representerar vittnesbördet mot jorddjurets båda horn. Vid tiden för den domen fanns där en kvinna (en församling), som förstod att den ende mannen i riket som kunde känna igen och uttyda skriften på väggen var Daniel.

> And I have heard of thee, that thou canst make interpretations, and dissolve doubts: now if thou canst read the writing, and make known to me the interpretation thereof, thou shalt be clothed with scarlet, and have a chain of gold about thy neck, and shalt be the third ruler in the kingdom. Then Daniel answered and said before the king, Let thy gifts be to thyself, and give thy rewards to another; yet I will read the writing unto the king, and make known to him the interpretation.

> Och jag har hört om dig att du kan ge uttydningar och lösa svårigheter; om du nu kan läsa skriften och kungöra för mig dess uttydning, skall du bli klädd i scharlakan och få en kedja av guld om din hals och vara den tredje härskaren i riket. Då svarade Daniel och sade inför kungen: Behåll du dina gåvor och ge dina belöningar åt någon annan; likväl skall jag läsa skriften för kungen och kungöra dess uttydning för honom.

> O thou king, the most high God gave Nebuchadnezzar thy father a kingdom, and majesty, and glory, and honour: And for the majesty that he gave him, all people, nations, and languages, trembled and feared before him: whom he would he slew; and whom he would he kept alive; and whom he would he set up; and whom he would he put down. But when his heart was lifted up, and his mind hardened in pride, he was deposed from his kingly throne, and they took his glory from him: And he was driven from the sons of men; and his heart was made like the beasts, and his dwelling was with the wild asses: they fed him with grass like oxen, and his body was wet with the dew of heaven; till he knew that the most high God ruled in the kingdom of men, and that he appointeth over it whomsoever he will.

> O konung, den högste Guden gav åt Nebukadnessar, din fader, rike och storhet och härlighet och ära. Och för den storhets skull som han gav honom bävade och fruktade alla folk, stammar och tungomål inför honom: dem han ville dödade han, och dem han ville lät han leva; dem han ville upphöjde han, och dem han ville förödmjukade han. Men när hans hjärta upphöjde sig och hans sinne förhärdades i högmod, blev han avsatt från sin kungliga tron, och man tog hans härlighet ifrån honom. Och han drevs bort från människors barn, och hans hjärta blev likt djurens, och hans boning var bland vildåsnorna; man gav honom gräs att äta såsom oxarna, och hans kropp blev vätt av himmelens dagg, till dess han insåg att den högste Guden råder över människornas rike och sätter över det vem han vill.

> And thou his son, O Belshazzar, hast not humbled thine heart, though thou knewest all this; But hast lifted up thyself against the Lord of heaven; and they have brought the vessels of his house before thee, and thou, and thy lords, thy wives, and thy concubines, have drunk wine in them; and thou hast praised the gods of silver, and gold, of brass, iron, wood, and stone, which see not, nor hear, nor know: and the God in whose hand thy breath is, and whose are all thy ways, hast thou not glorified: Then was the part of the hand sent from him; and this writing was written. And this is the writing that was written, MENE, MENE, TEKEL, UPHARSIN. This is the interpretation of the thing: MENE; God hath numbered thy kingdom, and finished it. TEKEL; Thou art weighed in the balances, and art found wanting. PERES; Thy kingdom is divided, and given to the Medes and Persians.

> Och du, hans son, o Belshassar, har inte ödmjukat ditt hjärta, fastän du visste allt detta. Du har upphöjt dig mot himlens Herre; och man har burit fram kärlen från hans hus inför dig, och du och dina stormän, dina hustrur och dina bihustrur har druckit vin ur dem; och du har prisat gudar av silver och guld, av koppar, järn, trä och sten, som varken ser eller hör eller förstår. Men den Gud, i vars hand din andedräkt är och vars är alla dina vägar, honom har du inte ärat. Då sändes från honom den handens del som skrev detta. Och detta är skriften som blev skriven: MENE, MENE, TEKEL, UPHARSIN. Och detta är uttydningen av orden: MENE: Gud har räknat ditt rikes dagar och gjort slut på det. TEKEL: Du är vägd på vågen och funnen för lätt. PERES: Ditt rike har blivit delat och givet åt mederna och perserna.

> Then commanded Belshazzar, and they clothed Daniel with scarlet, and put a chain of gold about his neck, and made a proclamation concerning him, that he should be the third ruler in the kingdom. In that night was Belshazzar the king of the Chaldeans slain. And Darius the Median took the kingdom, being about threescore and two years old. Daniel 5:16–31.

> Då befallde Belsassar, och de klädde Daniel i purpur och hängde en guldkedja om hans hals och utropade om honom att han skulle vara den tredje härskaren i riket. Samma natt blev Belsassar, kaldéernas konung, dödad. Och medern Darejaves tog riket i besittning, vid en ålder av omkring sextiotvå år. Daniel 5:16–31.

At the Sunday law in the United States the cup of iniquity and the cup of probationary time will be full, for the nation and for the apostate Republican horn and the apostate Protestant horn, for God will have “numbered” (the sixth) “kingdom, and finished it.” Both horns, and the nation will have been “weighed in the balances” (of the judgment taking place in the sanctuary) “and found wanting”. The United States will then be “divided,” as civil war and despotism ensues, and then be given to the seventh and eighth kingdoms of Bible prophecy.

Vid söndagslagen i Förenta staterna kommer missgärningens bägare och prövotidens bägare att vara fulla, för nationen och för det avfälliga republikanska hornet och det avfälliga protestantiska hornet, ty Gud kommer att ha ”räknat” (det sjätte) ”riket och gjort slut på det”. Båda hornen och nationen kommer att ha blivit ”vägda på vågen” (i den dom som pågår i helgedomen) ”och befunnits otillräckliga”. Förenta staterna kommer då att bli ”delat”, när inbördeskrig och despotism följer, och därefter överlämnas åt Bibelprofetians sjunde och åttonde riken.

> “Of the Amorites the Lord said: ‘In the fourth generation they shall come hither again: for the iniquity of the Amorites is not yet full.’ Although this nation was conspicuous because of its idolatry and corruption, it had not yet filled up the cup of its iniquity, and God would not give command for its utter destruction. The people were to see the divine power manifested in a marked manner, that they might be left without excuse. The compassionate Creator was willing to bear with their iniquity until the fourth generation. Then, if no change was seen for the better, His judgments were to fall upon them.

> Om amoreerna sade Herren: ”I fjärde ledet skall de återvända hit, ty amoreernas missgärning har ännu inte nått sitt fulla mått.” Fastän detta folk utmärkte sig genom sin avgudadyrkan och sin fördärvlighet, hade det ännu inte fyllt sin missgärnings bägare, och Gud ville inte ge befallning om dess fullständiga förintelse. Folket skulle få se den gudomliga makten uppenbarad på ett tydligt sätt, så att de skulle vara utan ursäkt. Den medlidsamme Skaparen var villig att ha fördrag med deras missgärning intill det fjärde ledet. Om sedan ingen förändring till det bättre kunde ses, skulle Hans domar drabba dem.

> “With unerring accuracy the Infinite One still keeps an account with all nations. While His mercy is tendered with calls to repentance, this account will remain open; but when the figures reach a certain amount which God has fixed, the ministry of His wrath commences. The account is closed. Divine patience ceases. There is no more pleading of mercy in their behalf.

> ”Med ofelbar exakthet för den Oändlige fortfarande räkenskap med alla nationer. Medan hans barmhärtighet erbjuds genom kallelser till omvändelse, kommer denna räkenskap att förbli öppen; men när siffrorna når ett visst mått som Gud har fastställt, börjar hans vredes utgjutande. Räkenskapen avslutas. Den gudomliga långmodigheten upphör. Det finns inte längre någon vädjan om barmhärtighet för deras räkning.

> “The prophet, looking down the ages, had this time presented before his vision. The nations of this age have been the recipients of unprecedented mercies. The choicest of heaven’s blessings have been given them, but increased pride, covetousness, idolatry, contempt of God, and base ingratitude are written against them. They are fast closing up their account with God.

> ”Profeten, som blickade ned genom tidsåldrarna, hade denna tid framställd inför sin syn. Nationerna i denna tidsålder har varit mottagare av nådegåvor utan motstycke. Himmelens yppersta välsignelser har givits dem, men ökad stolthet, girighet, avgudadyrkan, förakt för Gud och låg otacksamhet står skrivna dem till last. De håller hastigt på att avsluta sitt räkenskap med Gud.

> “But that which causes me to tremble is the fact that those who have had the greatest light and privileges have become contaminated by the prevailing iniquity. Influenced by the unrighteous around them, many, even of those who profess the truth, have grown cold and are borne down by the strong current of evil. The universal scorn thrown upon true piety and holiness leads those who do not connect closely with God to lose their reverence for His law. If they were following the light and obeying the truth from the heart, this holy law would seem even more precious to them when thus despised and set aside. As the disrespect for God’s law becomes more manifest, the line of demarcation between its observers and the world becomes more distinct. Love for the divine precepts increases with one class according as contempt for them increases with another class.

> ”Men det som får mig att darra är det faktum att de som har haft det största ljuset och de största förmånerna har blivit besmittade av den rådande ogudaktigheten. Påverkade av de orättfärdiga omkring dem har många, även bland dem som bekänner sanningen, blivit kalla och förs ned av det ondas starka ström. Det allmänna förakt som visas sann gudsfruktan och helighet leder dem som inte står i nära förbindelse med Gud till att förlora sin vördnad för hans lag. Om de följde ljuset och lydde sanningen av hjärtat, skulle denna heliga lag framstå som ännu dyrbarare för dem när den sålunda föraktas och åsidosätts. Allteftersom ringaktningen för Guds lag blir allt tydligare, blir skiljelinjen mellan dess lydiga efterföljare och världen allt mer utpräglad. Kärleken till de gudomliga föreskrifterna ökar hos den ena klassen i samma mån som föraktet för dem ökar hos den andra klassen.

> “The crisis is fast approaching. The rapidly swelling figures show that the time for God’s visitation has about come. Although loath to punish, nevertheless He will punish, and that speedily. Those who walk in the light will see signs of the approaching peril; but they are not to sit in quiet, unconcerned expectancy of the ruin, comforting themselves with the belief that God will shelter His people in the day of visitation. Far from it. They should realize that it is their duty to labor diligently to save others, looking with strong faith to God for help. ‘The effectual fervent prayer of a righteous man availeth much.’

> ”Krisen närmar sig hastigt. De snabbt stigande siffrorna visar att tiden för Guds hemsökelse nästan är inne. Även om Han är ovillig att straffa, skall Han likväl straffa, och det snart. De som vandrar i ljuset kommer att se tecknen på den annalkande faran; men de skall inte sitta i stilla, bekymmerslös väntan på fördärvet och trösta sig med föreställningen att Gud skall skydda sitt folk på hemsökelsens dag. Långt därifrån. De bör inse att det är deras plikt att arbeta flitigt för att rädda andra, i stark tro se upp till Gud om hjälp. ’En rättfärdig mans ivriga bön förmår mycket.’”

> “The leaven of godliness has not entirely lost its power. At the time when the danger and depression of the church are greatest, the little company who are standing in the light will be sighing and crying for the abominations that are done in the land. But more especially will their prayers arise in behalf of the church because its members are doing after the manner of the world.

> ”Gudaktighetens surdeg har inte helt förlorat sin kraft. Vid den tid då faran och församlingens modlöshet är som störst, kommer den lilla skara som vandrar i ljuset att sucka och ropa över de styggelser som begås i landet. Men i synnerhet kommer deras böner att stiga upp för församlingen, därför att dess medlemmar handlar efter världens sätt.

> “The earnest prayers of this faithful few will not be in vain. When the Lord comes forth as an avenger, He will also come as a protector of all those who have preserved the faith in its purity and kept themselves unspotted from the world. It is at this time that God has promised to avenge His own elect which cry day and night unto Him, though He bear long with them.

> Dessa få trognas innerliga böner skall inte vara förgäves. När Herren träder fram som en hämnare, skall han också träda fram som en beskyddare för alla dem som har bevarat tron i dess renhet och hållit sig obesmittade av världen. Det är vid denna tid som Gud har lovat att skipa rätt åt sina utvalda, som ropar till honom dag och natt, även om han länge dröjer med dem.

> “The command is: ‘Go through the midst of the city, through the midst of Jerusalem, and set a mark upon the foreheads of the men that sigh and that cry for all the abominations that be done in the midst thereof.’ These sighing, crying ones had been holding forth the words of life; they had reproved, counseled, and entreated. Some who had been dishonoring God repented and humbled their hearts before Him. But the glory of the Lord had departed from Israel; although many still continued the forms of religion, His power and presence were lacking.” Testimonies, volume 5, 208–210.

> ”Befallningen lyder: ’Gå mitt igenom staden, mitt igenom Jerusalem, och sätt ett märke på pannorna på de män som suckar och ropar över alla de styggelser som begås därinne.’ Dessa som suckade och ropade hade hållit fram livets ord; de hade tillrättavisat, rått och enträget vädjat. Somliga som hade vanärat Gud omvände sig och ödmjukade sina hjärtan inför honom. Men Herrens härlighet hade lämnat Israel; även om många fortfarande fortsatte med religionens yttre former, saknades hans kraft och närvaro.” Testimonies, volym 5, 208–210.

Those represented by Daniel as he stood before Belshazzar, who know the “Future for America“, will then receive Daniel’s “scarlet robe”, a “necklace of gold”, and be proclaimed as “the third ruler in the kingdom.” Scarlet is the sign and color of the first born, who receive a double portion of the Father’s inheritance, who are the one hundred and forty-four thousand.

De som representeras av Daniel när han stod inför Belsassar, de som känner till ”Amerikas framtid”, skall då ta emot Daniels ”scharlakansröda mantel”, en ”guldkedja om halsen” och utropas till att vara ”den tredje härskaren i riket”. Scharlakansrött är tecknet och färgen för den förstfödde, som får en dubbel del av Faderns arv, vilka är de etthundrafyrtiofyra tusen.

> These are they which were not defiled with women; for they are virgins. These are they which follow the Lamb whithersoever he goeth. These were redeemed from among men, being the firstfruits unto God and to the Lamb. Revelation 14:4.

> Dessa är de som inte har orent sig med kvinnor, ty de är jungfrur. Dessa är de som följer Lammet varthelst det går. Dessa har blivit friköpta från människorna såsom förstlingsfrukt åt Gud och åt Lammet. Uppenbarelseboken 14:4.

Of the two loaves that are lifted up as an ensign, it is the first born (the first fruits), who has a scarlet thread placed upon their hand.

Av de två bröd som lyfts upp såsom ett baner är det den förstfödde (förstlingsfrukten) som har en scharlakansröd tråd fäst vid sin hand.

> And it came to pass, when she travailed, that the one put out his hand: and the midwife took and bound upon his hand a scarlet thread, saying, This came out first. And it came to pass, as he drew back his hand, that, behold, his brother came out: and she said, How hast thou broken forth? this breach be upon thee: therefore his name was called Pharez. And afterward came out his brother, that had the scarlet thread upon his hand: and his name was called Zarah. Genesis 38:28–30.

> Och det skedde, när hon var i födslovåndor, att den ene räckte ut sin hand; och barnmorskan tog och band ett scharlakansrött band om hans hand och sade: Denne kom ut först. Men det skedde, när han drog tillbaka sin hand, att se, då kom hans bror ut; och hon sade: Hur har du brutit dig fram? Denna bristning må komma över dig. Därför fick han namnet Peres. Och därefter kom hans bror ut, han som hade det scharlakansröda bandet om sin hand; och han fick namnet Sera. 1 Moseboken 38:28–30.

The first mention of “scarlet” in the Scriptures is when “Zarah,” who is the first born, and whose name means ‘a rising light,’ came out first, from the twins that were fathered by Judah. The mother, Tamar (who had played the harlot), was the wife of Judah’s deceased, wicked son. Zarah, the ‘rising light,’ came from the tribe of Judah, and had a scarlet thread upon his hand. “Pharez” means to break out, and he represents those that break away from the papacy, and come out of Babylon during the Sunday law crisis.

Det första omnämnandet av ”skarlet” i Skrifterna är när ”Zara”, som är den förstfödde och vars namn betyder ”ett uppgående ljus”, kom ut först av de tvillingar som avlades av Juda. Modern, Tamar (som hade spelat sköka), var hustru till Judas avlidne, ogudaktige son. Zara, det ”uppgående ljuset”, kom från Juda stam och hade en scharlakansröd tråd om sin hand. ”Fares” betyder att bryta fram, och han representerar dem som bryter sig loss från påvedömet och kommer ut ur Babylon under söndagslagskrisen.

The “scarlet line” was also the sign that protected the harlot of Jericho, when the city of Jericho was destroyed.

Den ”scharlakansröda linjen” var också det tecken som skyddade skökan i Jeriko, när staden Jeriko förstördes.

> Behold, when we come into the land, thou shalt bind this line of scarlet thread in the window which thou didst let us down by: and thou shalt bring thy father, and thy mother, and thy brethren, and all thy father’s household, home unto thee. And it shall be, that whosoever shall go out of the doors of thy house into the street, his blood shall be upon his head, and we will be guiltless: and whosoever shall be with thee in the house, his blood shall be on our head, if any hand be upon him. And if thou utter this our business, then we will be quit of thine oath which thou hast made us to swear. And she said, According unto your words, so be it. And she sent them away, and they departed: and she bound the scarlet line in the window. Joshua 2:18–21.

> Se, när vi kommer in i landet, skall du binda denna scharlakansröda tråd i det fönster genom vilket du lät oss komma ner; och du skall föra din far och din mor och dina bröder och hela din fars husfolk hem till dig. Och det skall ske, att var och en som går ut genom dörrarna till ditt hus ut på gatan, hans blod skall vara över hans eget huvud, och vi skall vara oskyldiga; men var och en som är med dig i huset, hans blod skall vara över vårt huvud, om någon hand läggs på honom. Men om du röjer denna vår angelägenhet, då skall vi vara fria från den ed som du har låtit oss svära. Och hon sade: Såsom ni har sagt, så må det ske. Och hon sände dem i väg, och de gick sin väg; och hon band den scharlakansröda tråden i fönstret. Josua 2:18–21.

Daniel’s scarlet garment identifies that he then represents the one hundred and forty-four thousand, the first of two wave loaves that are lifted up. As loaves of bread they represent the Bread of heaven, who was given a scarlet robe in the common hall on His way to the crucifixion. In Belshazzar’s banquet hall, which typified the common hall where Jesus was given a robe of scarlet, it is given to those that understand the crisis that is just ahead in the “Future for America”.

Daniels scharlakansröda klädnad visar att han därmed representerar de etthundrafyrtiofyra tusen, det första av de två viftofferbröd som lyfts upp. Såsom brödlimpor representerar de Himmelens bröd, som fick en scharlakansröd mantel i pretoriet på väg till korsfästelsen. I Belsassars festsal, som var en förebild för pretoriet där Jesus fick en scharlakansröd mantel, ges den åt dem som förstår den kris som ligger omedelbart framför oss i ”Future for America”.

> Then the soldiers of the governor took Jesus into the common hall, and gathered unto him the whole band of soldiers. And they stripped him, and put on him a scarlet robe. Matthew 27:27, 28.

> Därefter tog landshövdingens soldater Jesus in i pretoriet och samlade hela soldathopen omkring honom. Och de klädde av honom och satte på honom en scharlakansröd mantel. Matteus 27:27, 28.

The robe given to those represented by Daniel is Christ’s robe of righteousness, which is white.

Den mantel som ges åt dem som representeras av Daniel är Kristi rättfärdighets mantel, vilken är vit.

> Let us be glad and rejoice, and give honour to him: for the marriage of the Lamb is come, and his wife hath made herself ready. And to her was granted that she should be arrayed in fine linen, clean and white: for the fine linen is the righteousness of saints. Revelation 19:7, 8.

> Låt oss glädja oss och jubla och ge honom äran; ty Lammets bröllop har kommit, och hans brud har gjort sig redo. Och åt henne gavs att klä sig i fint linne, rent och vitt; ty det fina linnet är de heligas rättfärdighet. Uppenbarelseboken 19:7, 8.

The robe given to those represented as Daniel is both scarlet and white, for their robes have been washed with fuller’s soap, by the fuller of Malachi chapter three, when he purifies the sons of Levi.

Den mantel som ges åt dem som framställs som Daniel är både scharlakansröd och vit, ty deras mantlar har tvättats med valkarsåpa av den valkare som omtalas i Malaki kapitel tre, när han renar Levis söner.

> But who may abide the day of his coming? and who shall stand when he appeareth? for he is like a refiner’s fire, and like fullers’ soap: And he shall sit as a refiner and purifier of silver: and he shall purify the sons of Levi, and purge them as gold and silver, that they may offer unto the Lord an offering in righteousness. Malachi 3:2, 3.

> Men vem kan uthärda hans tillkommelses dag? och vem kan bestå, när han uppenbarar sig? Ty han är såsom en guldsmeds eld och såsom tvagares såpa. Och han skall sitta såsom den som renar och luttrar silvret; och han skall rena Levi söner och luttra dem såsom guld och silver, så att de kan bära fram åt Herren ett offer i rättfärdighet. Malaki 3:2, 3.

The robe is white, but only because it was washed in the scarlet blood of the lamb.

Manteln är vit, men endast därför att den tvättades i lammets scharlakansröda blod.

> And from Jesus Christ, who is the faithful witness, and the first begotten of the dead, and the prince of the kings of the earth. Unto him that loved us, and washed us from our sins in his own blood, And hath made us kings and priests unto God and his Father; to him be glory and dominion for ever and ever. Amen. Revelation 1:5, 6.

> Och från Jesus Kristus, det trovärdiga vittnet, den förstfödde från de döda och fursten över jordens kungar. Honom som har älskat oss och tvagit oss från våra synder i sitt eget blod, och som har gjort oss till kungar och präster åt Gud och sin Fader – honom tillhör härligheten och väldet i evigheternas evigheter. Amen. Uppenbarelseboken 1:5, 6.

The first mention of a golden chain, is when Joseph is appointed to the leadership of Egypt.

Det första omnämnandet av en guldkedja sker när Josef utses till ledare över Egypten.

> And Pharaoh said unto Joseph, See, I have set thee over all the land of Egypt. And Pharaoh took off his ring from his hand, and put it upon Joseph’s hand, and arrayed him in vestures of fine linen, and put a gold chain about his neck; And he made him to ride in the second chariot which he had; and they cried before him, Bow the knee: and he made him ruler over all the land of Egypt. And Pharaoh took off his ring from his hand, and put it upon Joseph’s hand, and arrayed him in vestures of fine linen, and put a gold chain about his neck. Genesis 41:41–43.

> Och Farao sade till Josef: Se, jag har satt dig över hela Egyptens land. Och Farao tog signetringen från sin hand och satte den på Josefs hand och klädde honom i dräkter av fint linne och hängde en guldkedja om hans hals. Och han lät honom fara i den andra vagnen som han hade; och man ropade framför honom: Böj knä! Och han satte honom till härskare över hela Egyptens land. Och Farao tog signetringen från sin hand och satte den på Josefs hand och klädde honom i dräkter av fint linne och hängde en guldkedja om hans hals. 1 Moseboken 41:41–43.

The reason Joseph was appointed by Pharaoh as the ruler over Egypt, was that Joseph could interpret Pharaoh’s dream of “seven times,” in connection with the destructive blast of the “east wind.”

Anledningen till att Josef av farao insattes som härskare över Egypten var att Josef kunde tyda faraos dröm om ”sju tider” i samband med den förödande ”östanvinden”.

> And Pharaoh said unto Joseph, In my dream, behold, I stood upon the bank of the river: And, behold, there came up out of the river seven kine, fatfleshed and well favoured; and they fed in a meadow: And, behold, seven other kine came up after them, poor and very ill favoured and leanfleshed, such as I never saw in all the land of Egypt for badness: And the lean and the ill favoured kine did eat up the first seven fat kine: And when they had eaten them up, it could not be known that they had eaten them; but they were still ill favoured, as at the beginning. So I awoke. And I saw in my dream, and, behold, seven ears came up in one stalk, full and good: And, behold, seven ears, withered, thin, and blasted with the east wind, sprung up after them: And the thin ears devoured the seven good ears: and I told this unto the magicians; but there was none that could declare it to me. And Joseph said unto Pharaoh, The dream of Pharaoh is one: God hath showed Pharaoh what he is about to do. Genesis 41:17–25.

> Och Farao sade till Josef: I min dröm stod jag, se, på flodens strand. Och se, ur floden steg sju kor, feta till köttet och vackra att se, och de betade i gräset. Och se, efter dem steg sju andra kor upp, usla och mycket fula att se och magra till köttet, sådana som jag aldrig har sett i hela Egyptens land för deras eländighet. Och de magra och fula korna åt upp de första sju feta korna. Och när de hade ätit upp dem, kunde man inte märka att de hade ätit dem; men de var fortfarande lika fula som i början. Då vaknade jag. Och jag såg i min dröm, och se, sju ax växte upp på ett strå, fulla och goda. Och se, sju ax, vissna, tunna och förbrända av östanvinden, sköt upp efter dem. Och de tunna axen uppslukade de sju goda axen. Och jag sade detta till spåmännen, men det fanns ingen som kunde förklara det för mig. Då sade Josef till Farao: Faraos dröm är en. Gud har visat Farao vad han ämnar göra. 1 Moseboken 41:17–25.

Joseph interpreted Pharaoh’s dream with the principle of “line upon line”, for he first informed Pharaoh the two dreams were one. He then interpreted the word “seven,” that was associated with the “kine,” and the “ears,” as symbols. The word “seven” in the passage is the same word translated as “seven times,” in Leviticus twenty-six. Joseph interpreted the “seven” as a symbol of seven years, or twenty-five hundred and twenty days. Joseph and Daniel were both interpreting a symbol of the “seven times” of Leviticus twenty-six.

Josef uttolkade Faraos dröm enligt principen ”rad på rad”, ty han underrättade först Farao om att de två drömmarna var en. Därefter uttolkade han ordet ”sju”, som var förbundet med ”korna” och ”axen”, som symboler. Ordet ”sju” i detta avsnitt är samma ord som översätts med ”sju tider” i Tredje Mosebok tjugosex. Josef uttolkade ”sju” som en symbol för sju år, eller tvåtusen femhundratjugo dagar. Josef och Daniel uttolkade båda en symbol för de ”sju tiderna” i Tredje Mosebok tjugosex.

In Pharaoh’s dream, the famine was produced by the ears of corn being “blasted with the east wind.” Line upon line, as Joseph directly employs, the “east wind” identifies that it is Islam that produces the period of famine and economic crash that begins when Joseph and Daniel are given the golden necklace, representing the lifting up of the ensign to the world (Joseph’s Egypt), and to call God’s other flock out of (Daniel’s) Babylon.

I faraos dröm framkallades hungersnöden genom att axen blev ”förbrända av östanvinden”. Rad på rad, såsom Josef uttryckligen använder det, identifierar ”östanvinden” att det är islam som frambringar den period av hungersnöd och ekonomisk kollaps som börjar när Josef och Daniel ges guldkedjan, vilken representerar uppresandet av baneret för världen (Josefs Egypten), och kallelsen till Guds andra hjord att träda ut ur (Daniels) Babylon.

The two horns of the United States are represented by all the powers of Bible prophecy that are represented as two nations. This would include France, which consists prophetically of Sodom and Egypt, and of Israel that consisted of the northern and southern kingdoms, and also of the Medo-Persian Empire. The two horns of Medo-Persia in Daniel chapter eight, identify that one of the horns of the kingdom comes up last.

Förenta staternas två horn representeras av alla de makter i Bibelns profetia som framställs som två nationer. Detta skulle inbegripa Frankrike, som profetiskt består av Sodom och Egypten, och Israel, som bestod av det norra och det södra riket, samt även det medisk-persiska riket. De två hornen på Medo-Persien i Daniel kapitel åtta visar att det ena av rikets horn träder fram sist.

> Then I lifted up mine eyes, and saw, and, behold, there stood before the river a ram which had two horns: and the two horns were high; but one was higher than the other, and the higher came up last. Daniel 8:3.

> Sedan lyfte jag upp mina ögon och såg, och se, framför floden stod en vädur som hade två horn; och de två hornen var höga, men det ena var högre än det andra, och det högre kom upp sist. Daniel 8:3.

The two horns of Medo-Persia represent the two horns of the earth beast, and one of the horns of the earth beast must therefore be higher and come up last. At the time of the end in 1798, the reign of the earth beast began, and the horn of Protestantism was taken to Mount Carmel by Elijah the prophet, represented by William Miller. There was to be a contest that manifested a distinction between the true prophet and false prophet, which would be accomplished at the test of Mount Carmel, that took place from August 11, 1840 through to October 22, 1844.

Medien-Persiens två horn representerar jorddjurets två horn, och ett av jorddjurets horn måste därför vara högre och komma upp sist. Vid ändens tid år 1798 började jorddjurets välde, och protestantismens horn fördes till berget Karmel av profeten Elia, representerad av William Miller. Det skulle vara en strid som uppenbarade en åtskillnad mellan den sanne profeten och den falske profeten, vilket skulle fullbordas vid prövningen på berget Karmel, som ägde rum från den 11 augusti 1840 till den 22 oktober 1844.

Millerite Adventism was providentially identified as the true prophet, at the same time that the Protestant denominations of the United States returned to, and became the daughters of papal Rome. In 1863, the true Protestant horn of Millerite Adventism returned to the same communion as apostate Protestantism by returning to the corrupt method of Bible study as apostate Protestantism, as they began their progressive work of rejecting the message of Elijah. In the same period of time the U.S. Civil War began. (Note that when the Holy Spirit is rejected, then the other spirit takes over, and war is always the result.) The nation was then literally, politically and prophetically divided. The horn of Republicanism, from that point on, would be in an escalating struggle between two primary political parties.

Milleritisk adventism identifierades genom försynen som den sanne profeten, samtidigt som de protestantiska samfunden i Förenta staterna återvände till det påvliga Rom och blev dess döttrar. År 1863 återvände den sanna protestantiska hornmakten i den milleritiska adventismen till samma gemenskap som den avfälliga protestantismen genom att återvända till samma fördärvade metod för bibelstudium som den avfälliga protestantismen, då de påbörjade sitt fortskridande verk att förkasta Elias budskap. Under samma tidsperiod började det amerikanska inbördeskriget. (Lägg märke till att när den Helige Ande förkastas, tar den andra anden över, och krig blir alltid följden.) Nationen blev då bokstavligen, politiskt och profetiskt delad. Republikens horn skulle från den tidpunkten vara indraget i en tilltagande kamp mellan två huvudsakliga politiska partier.

From 1863, a symbol of division, for the year was the very center of the civil war between North and South, there was brought about two political factions of the Republican horn and two factions of the Protestant horn that consisted of the Democratic and Republican parties, and Sunday-keeping and Sabbath-keeping apostate Protestants. The two-fold division of either horn was typified in the days of Christ by the Sadducees and the Pharisees. One class outright rejected the founding principles, and the other professed to uphold the founding principles, but ultimately replaced them with human traditions and customs.

Från 1863, en symbol för splittring, ty året utgjorde själva centrum i inbördeskriget mellan Nord och Syd, framträdde två politiska fraktioner av det republikanska hornet och två fraktioner av det protestantiska hornet, bestående av de demokratiska och republikanska partierna samt av söndagsfirande och sabbatsfirande avfälliga protestanter. Den dubbla uppdelningen av vartdera hornet förebildades i Kristi dagar av sadducéerna och fariséerna. Den ena klassen förkastade öppet de grundläggande principerna, och den andra bekände sig upprätthålla de grundläggande principerna, men ersatte dem slutligen med mänskliga traditioner och sedvänjor.

On September 11, 2001, the image of the beast testing period was prophetically initiated, and it reaches its climax at the Sunday law, or at Belshazzar’s drunken feast. The Sunday law is the mark that identifies that the combination of church and state is fully developed. At that point, the two horns of apostate Republicanism and apostate Protestantism become one apostate horn, and it is then that Daniel is made the third horn, or third ruler, or the true Protestant horn that comes up last and is higher, for it is then that he is lifted up as an ensign.

Den 11 september 2001 inleddes på profetiskt sätt prövotiden för vilddjurets avbild, och den når sin kulmen vid söndagslagen, eller vid Belsassars dryckesgille. Söndagslagen är det märke som identifierar att föreningen mellan kyrka och stat är fullt utvecklad. Vid den tidpunkten blir de två hornen av avfällig republikanism och avfällig protestantism ett avfälligt horn, och det är då som Daniel görs till det tredje hornet, eller den tredje härskaren, eller det sanna protestantiska hornet som träder upp sist och är högre, ty det är då som han upphöjs såsom ett baner.

Joseph and Daniel are the same line of prophecy, for line upon line, all the prophets are identifying the last days. They both recognized the “seven times,” when they saw it. The “east wind” of Islam is coming in under the wall, as they provide their interpretation to Belshazzar and Pharaoh of what the “Future for America” is. They are wearing the “scarlet robe” of Christ’s righteousness, which is the “white robe” that is made so, by the blood of Christ. They are lifted up as an ensign and represented as a crown, or a golden chain, as they become the third ruler that comes up higher and comes up last.

Josef och Daniel utgör samma profetiska linje, ty rad på rad identifierar alla profeterna de sista dagarna. De kände båda igen de ”sju tiderna”, när de såg dem. Islams ”östvind” kommer in under muren, medan de frambär sin uttydning för Belsassar och Farao av vad ”Future for America” är. De är klädda i Kristi rättfärdighets ”scharlakansröda mantel”, vilken är den ”vita klädnaden” som görs sådan genom Kristi blod. De upphöjs såsom ett baner och framställs såsom en krona, eller en gyllene kedja, när de blir den tredje härskaren som stiger högre upp och träder fram sist.

We will continue with Daniel chapter six, in the next article.

Vi kommer att fortsätta med Daniels sjätte kapitel i nästa artikel.

> “In that last night of mad folly, Belshazzar and his lords had filled up the measure of their guilt and the guilt of the Chaldean kingdom. No longer could God’s restraining hand ward off the impending evil. Through manifold providences, God had sought to teach them reverence for His law. ‘We would have healed Babylon,’ He declared of those whose judgment was now reaching unto heaven, ‘but she is not healed.’ Jeremiah 51:9. Because of the strange perversity of the human heart, God had at last found it necessary to pass the irrevocable sentence. Belshazzar was to fall, and his kingdom was to pass into other hands.” Prophets and Kings, 530.

> ”Under denna sista natt av vanvettig dårskap hade Belsassar och hans stormän fyllt måttet av sin skuld och det kaldeiska rikets skuld. Guds återhållande hand kunde inte längre avvärja det annalkande onda. Genom mångahanda försynens ingripanden hade Gud sökt lära dem vördnad för sin lag. ’Vi ville hela Babylon’, förklarade Han om dem vilkas dom nu nådde ända till himlen, ’men det blev inte botat.’ Jeremia 51:9. På grund av det mänskliga hjärtats besynnerliga förvändhet hade Gud till sist funnit det nödvändigt att fälla den oåterkalleliga domen. Belsassar skulle falla, och hans rike skulle övergå i andra händer.” Propeter och kungar, 530.

Back to Articles