Article

# Panium - Number Eleven Eleven

Panium – Nummer elva elva

Eleven, Eleven: The Prophetic Witness of Daniel and Revelation

Elva, elva: Daniels och Uppenbarelsebokens profetiska vittnesbörd

Author

Jeff Pippenger

Published

August 9, 2025

Formats

PDF
Word
Song MP3

It has been a long process for me to get to this point in the study of Panium, and the title “Eleven, Eleven” is meant to emphasize that the Lion of the tribe of Judah coordinated both the book of Daniel and the book of Revelation to set forth the internal and external lines of the history of the sealing of God’s people in the eleventh chapter and eleventh verse. Just before probation closes a command to unseal the prophecy in Revelation that was sealed until the time when the internal and external prophetic histories represented by the two lines of eleven—eleven, found in the books of Daniel and Revelation became present truth.

Det har varit en lång process för mig att komma till denna punkt i studiet av Panium, och titeln ”Elva, elva” är avsedd att betona att Lejonet av Juda stam samordnade både Daniels bok och Uppenbarelseboken för att framställa de inre och yttre linjerna i historien om beseglingen av Guds folk i det elfte kapitlet och den elfte versen. Strax innan nådatiden avslutas ges ett befallning att bryta sigillet på den profetia i Uppenbarelseboken som var förseglad intill den tid då de inre och yttre profetiska historier, framställda genom de två linjerna av elva—elva, som återfinns i Daniels bok och Uppenbarelseboken, blev närvarande sanning.

> And he saith unto me, Seal not the sayings of the prophecy of this book: for the time is at hand. He that is unjust, let him be unjust still: and he which is filthy, let him be filthy still: and he that is righteous, let him be righteous still: and he that is holy, let him be holy still. Revelation 22:10, 11.

> Och han sade till mig: Försegla inte orden i profetian i denna bok, ty tiden är nära. Den som gör orätt, må alltjämt göra orätt; och den som är oren, må alltjämt vara oren; och den som är rättfärdig, må alltjämt vara rättfärdig; och den som är helig, må alltjämt vara helig. Uppenbarelseboken 22:10, 11.

The “time is at hand” just before the close of probation, and the “time is at hand” when the “Revelation of Jesus Christ” is unsealed.

"Tiden är nära" strax före nådatidens slut, och "tiden är nära" när "Jesu Kristi uppenbarelse" avförseglas.

> The Revelation of Jesus Christ, which God gave unto him, to shew unto his servants things which must shortly come to pass; and he sent and signified it by his angel unto his servant John: Who bare record of the word of God, and of the testimony of Jesus Christ, and of all things that he saw. Blessed is he that readeth, and they that hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein: for the time is at hand. Revelation 1:1–3.

> Jesu Kristi uppenbarelse, som Gud gav åt honom för att visa sina tjänare vad som snart måste ske; och han sände och tillkännagav den genom sin ängel till sin tjänare Johannes, som vittnade om Guds ord och om Jesu Kristi vittnesbörd och om allt som han såg. Salig är den som läser och de som hör denna profetias ord och bevarar det som är skrivet däri, ty tiden är nära. Uppenbarelseboken 1:1–3.

When the Lion of the tribe of Judah unseals the “Revelation of Jesus Christ” as He has been doing since the arrival of the message of the Midnight Cry in July of 2023, that unsealing includes the revelation that He is “Palmoni,” the Wonderful Numberer, or the Numberer of Secrets. Failure to accept this truth is to fail the testing process which seals the one hundred and forty-four thousand.

När Lejonet av Juda stam öppnar ”Jesu Kristi uppenbarelse”, såsom Han har gjort sedan budskapet om midnattsropets ankomst i juli 2023, innefattar detta öppnande uppenbarelsen att Han är ”Palmoni”, den underbare Talräknaren, eller Hemligheternas Talräknare. Att underlåta att ta emot denna sanning är att misslyckas i den prövningsprocess som beseglar de etthundrafyrtiofyra tusen.

> I indeed baptize you with water unto repentance: but he that cometh after me is mightier than I, whose shoes I am not worthy to bear: he shall baptize you with the Holy Ghost, and with fire: Whose fan is in his hand, and he will thoroughly purge his floor, and gather his wheat into the garner; but he will burn up the chaff with unquenchable fire. Matthew 3:11, 12.

> Jag döper er visserligen med vatten till omvändelse; men han som kommer efter mig är mäktigare än jag, och jag är inte värdig att bära hans skor. Han skall döpa er med den helige Ande och med eld. Han har sin kastskovel i handen, och han skall noggrant rensa sin tröskplats och samla sitt vete i ladan; men agnarna skall han bränna upp i en eld som inte kan utsläckas. Matteus 3:11, 12.

> “Just how soon this refining process will begin I cannot say, but it will not be long deferred. He whose fan is in His hand will cleanse His temple of its moral defilement. He will thoroughly purge His floor.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

> ”Hur snart denna luttringsprocess kommer att börja kan jag inte säga, men den kommer inte att länge uppskjutas. Han som har sin kastskovel i sin hand skall rena sitt tempel från dess moraliska orenhet. Han skall grundligt rensa sin tröskplats.” Testimonies to Ministers, 372, 373.

The lines of prophecy which identify the time of the sealing as a prophetic testing process are more than abundant. It is clear that the testing process is based upon the students aptitude and ability to apply the correct or incorrect methodology for studying God’s prophetic Word. This truth is also abundantly set forth within the inspired record.

Profetians linjer, vilka identifierar tiden för beseglingen som en profetisk prövningsprocess, är mer än rikligt förekommande. Det står klart att prövningsprocessen bygger på den studerandes fallenhet och förmåga att tillämpa den rätta eller orätta metodologin för studiet av Guds profetiska Ord. Denna sanning framställs också i överflöd i den inspirerade framställningen.

> As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king enquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:17–20.

> Och dessa fyra unga män gav Gud kunskap och insikt i all slags skriftlärdom och vishet; och Daniel hade förstånd i alla syner och drömmar. Och när den tid var ute som kungen hade bestämt, att de skulle föras in, förde överste hovmästaren dem inför Nebukadnessar. Och kungen samtalade med dem; och bland dem alla befanns ingen vara såsom Daniel, Hananja, Misael och Asarja; därför fick de träda i kungens tjänst. Och i alla frågor om vishet och förstånd som kungen frågade dem om, fann han dem tio gånger bättre än alla de spåmän och stjärntydare som fanns i hela hans rike. Daniel 1:17–20.

A premier rule of prophetic interpretation is that truth is established upon the testimony of two, and those who fail to have confidence in the principle are setting themselves up for failure. An element of the testing process during the sealing time, involves the recognition of the connection of the internal and external histories represented in chapter eleven and verse eleven by Daniel and John.

En grundläggande regel för profetisk uttolkning är att sanningen fastställs på två vittnens vittnesbörd, och de som underlåter att hysa förtröstan till denna princip bereder själva vägen för sitt eget misslyckande. En del av prövningsprocessen under beseglingens tid innefattar att man erkänner sambandet mellan de inre och yttre historier som i kapitel elva och vers elva framställs av Daniel och Johannes.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> ”Uppenbarelseboken är en förseglad bok, men den är också en öppnad bok. Den återger underbara händelser som skall äga rum under de sista dagarna av denna jords historia. Denna boks läror är tydliga, inte mystiska och oförståeliga. I den tas samma profetiska linje upp som i Daniel. Vissa profetior har Gud upprepat och därigenom visat att vikt måste fästas vid dem. Herren upprepar inte sådant som inte är av stor betydelse.” Manuscript Releases, volym 9, 8.

The books of Daniel and Revelation represent two witnesses, and the one hundred and forty-four thousand are represented as two witnesses in Revelation chapter eleven. In verse eleven of the chapter the two witnesses, represented by Elijah and Moses are resurrected as typified by both John in the boiling oil and Daniel in the lion’s den. The one hundred and forty-four thousand are represented by Daniel and John, and also by Elijah and Moses. To succeed in the testing process which produces the one hundred and forty-four thousand a student must understand that truth is established upon two witnesses, and that the books of Daniel and Revelation represent two witnesses, and that the one hundred and forty-four thousand have been typified as Elijah and Moses and also Daniel and John.

Daniels bok och Uppenbarelseboken representerar två vittnen, och de etthundrafyrtiofyra tusen framställs såsom två vittnen i Uppenbarelsebokens elfte kapitel. I den elfte versen i kapitlet uppväcks de två vittnena, representerade av Elia och Mose, till liv, såsom förebildade av både Johannes i den kokande oljan och Daniel i lejongropen. De etthundrafyrtiofyra tusen representeras av Daniel och Johannes, och också av Elia och Mose. För att lyckas i den prövningsprocess som frambringar de etthundrafyrtiofyra tusen måste en studerande förstå att sanningen fastställs på två vittnens utsaga, och att Daniels bok och Uppenbarelseboken representerar två vittnen, och att de etthundrafyrtiofyra tusen har förebildats såsom Elia och Mose och även Daniel och Johannes.

These truths are only a brief sampling of prophetic truths associated with the internal and external history represented by “eleven, eleven” in both Daniel and Revelation. As Palmoni, Christ guided in the alignment of the two passages, and also that eleven, plus eleven equals twenty-two, which in turn is a tithe or tenth of two hundred and twenty, which is a symbol of the combination of divinity with humanity. Palmoni established upon more than two witnesses that “two hundred and twenty” represents the combination of divinity and humanity, which is in turn a description of the incarnation of Christ when He took upon Himself fallen flesh. In doing so He set forth the example for mankind that if they are willing to meet the requirements of the gospel, Christ is willing to combine His divinity with our humanity. Divinity and humanity are therefore two witnesses.

Dessa sanningar är endast ett kort urval av profetiska sanningar som hör samman med den inre och yttre historien som representeras av ”elva, elva” i både Daniel och Uppenbarelseboken. Såsom Palmoni ledde Kristus i samordningen av de två avsnitten, och även i att elva plus elva är lika med tjugotvå, vilket i sin tur är en tiondel av tvåhundratjugo, vilket är en symbol för föreningen av gudomlighet med mänsklighet. Palmoni fastställde på mer än två vittnens utsaga att ”tvåhundratjugo” representerar föreningen av gudomlighet och mänsklighet, vilket i sin tur är en beskrivning av Kristi inkarnation, när Han tog på Sig fallen kött. Därigenom framställde Han föredömet för mänskligheten att, om de är villiga att uppfylla evangeliets krav, är Kristus villig att förena Sin gudomlighet med vår mänsklighet. Gudomlighet och mänsklighet är därför två vittnen.

The “Revelation of Jesus Christ” that opened up just before probation closes includes that Jesus is the “Word” of God.

”Jesu Kristi uppenbarelse”, som öppnade sig strax innan nådatiden avslutas, innefattar att Jesus är Guds ”Ord”.

> In the beginning was the Word, and the Word was with God, and the Word was God. The same was in the beginning with God. All things were made by him; and without him was not anything made that was made. In him was life; and the life was the light of men. And the light shineth in darkness; and the darkness comprehended it not. John 1:1–5.

> I begynnelsen var Ordet, och Ordet var hos Gud, och Ordet var Gud. Han var i begynnelsen hos Gud. Allt blev till genom honom, och utan honom blev inte något till av det som är till. I honom var liv, och livet var människornas ljus. Och ljuset lyser i mörkret, och mörkret har inte förstått det. Johannes 1:1–5.

The Bible is the “Word” of God which, just as Christ represents the combination of divinity with humanity. The Bible represents the two witnesses of the Old and New Testaments, who are also Moses and Elijah in Revelation chapter eleven.

Bibeln är Guds ”Ord”, vilket, liksom Kristus, representerar föreningen av gudomlighet och mänsklighet. Bibeln representerar de två vittnena i Gamla och Nya testamentet, vilka också är Mose och Elia i Uppenbarelseboken kapitel elva.

> “Concerning the two witnesses the prophet declares further: ‘These are the two olive trees, and the two candlesticks standing before the God of the earth.’ ‘Thy word,’ said the psalmist, ‘is a lamp unto my feet, and a light unto my path.’ Revelation 11:4; Psalm 119:105. The two witnesses represent the Scriptures of the Old and the New Testament.” The Great Controversy, 267.

> ”Angående de två vittnena förklarar profeten vidare: ’Dessa äro de två olivträden och de två ljusstakarna, som stå inför jordens Gud.’ ’Ditt ord’, sade psalmisten, ’är mina fötters lykta och ett ljus på min stig.’ Uppenbarelseboken 11:4; Psaltaren 119:105. De två vittnena representera den heliga Skrift i Gamla och Nya testamentet.” Den stora striden, 267.

The two witnesses are the two olive trees, the two candlesticks and the Old and New Testaments, which is represented in the paragraph as “Thy word.” The “Revelation of Jesus Christ” that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah just before the close of probation is “the final increase of knowledge” which tests those who are candidates to be one of the one hundred and forty-four thousand. The “final increase of knowledge” is also the message of the Midnight Cry in the parable of the ten virgins.

De två vittnena är de två olivträden, de två ljusstakarna och Gamla och Nya testamentet, vilket i stycket representeras som ”Ditt ord”. ”Jesu Kristi uppenbarelse”, som avförseglas av Lejonet av Juda stam strax före nådatidens slut, är ”den slutliga ökningen av kunskap”, vilken prövar dem som är kandidater att vara en av de etthundrafyrtiofyra tusen. ”Den slutliga ökningen av kunskap” är också budskapet i midnattsropet i liknelsen om de tio jungfrurna.

> “‘Then answered I, and said unto him, What are these two olive trees upon the right side of the candlestick and upon the left side thereof? And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth. Zechariah 4:11–14. These empty themselves into the golden bowls, which represent the hearts of the living messengers of God, who bear the Word of the Lord to the people in warnings and entreaties. The Word itself must be as represented, the golden oil, emptied from the two olive trees that stand by the Lord of the whole earth. This is the baptism by the Holy Spirit with fire. This will open the soul of unbelievers to conviction. The wants of the soul can be met only by the working of the Holy Spirit of God. Man can of himself do nothing to satisfy the longings and meet the aspirations of the heart.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 4, 1180.

> ”Då svarade jag och sade till honom: Vad är dessa två olivträd på högra sidan om ljusstaken och på dess vänstra sida? Och jag svarade åter och sade till honom: Vad är dessa två olivkvistar, som genom de två gyllene rören tömmer ut den gyllene oljan ur sig själva? Och han svarade mig och sade: Vet du inte vad dessa är? Och jag sade: Nej, min herre. Då sade han: Dessa är de två smorda, som står inför hela jordens Herre. Sakarja 4:11–14. Dessa tömmer sig själva i de gyllene skålarna, vilka representerar hjärtana hos Guds levande budbärare, som bär Herrens ord till folket i varningar och enträgna vädjanden. Ordet självt måste vara såsom det framställs, den gyllene oljan, utgjuten från de två olivträden som står inför hela jordens Herre. Detta är dopet genom den helige Ande och eld. Detta kommer att öppna de otroendes själ för överbevisning. Själens behov kan tillgodoses endast genom Guds helige Andes verk. Människan kan av sig själv ingenting göra för att tillfredsställa hjärtats längtan och uppfylla dess strävanden.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, band 4, 1180.

The Word of God is both the Bible and Christ, and the Bible and Christ represent two witnesses, as do the one hundred and forty-four thousand. The two witnesses in turn represent a combination of divinity with humanity. They also represent internal and external prophetic histories. As witnesses, they provided evidence that divinity combined with humanity does not sin. They also represent the connection between divinity and humanity. Whether a ladder, conduit, pipes, angels or any of the other symbols of the communication link between God and man, the message conveyed to man is always life or death.

Guds Ord är både Bibeln och Kristus, och Bibeln och Kristus representerar två vittnen, liksom de etthundrafyrtiofyra tusen. De två vittnena representerar i sin tur en förening av gudomlighet med mänsklighet. De representerar också inre och yttre profetiska historier. Såsom vittnen framlade de bevis för att gudomlighet förenad med mänsklighet inte syndar. De representerar också förbindelsen mellan gudomlighet och mänsklighet. Vare sig det är en stege, en kanal, rör, änglar eller någon av de andra symbolerna för kommunikationsförbindelsen mellan Gud och människan, är det budskap som förmedlas till människan alltid liv eller död.

> “The anointed ones standing by the Lord of the whole earth, have the position once given to Satan as covering cherub. By the holy beings surrounding his throne, the Lord keeps up a constant communication with the inhabitants of the earth. The golden oil represents the grace with which God keeps the lamps of believers supplied, that they shall not flicker and go out. Were it not that this holy oil is poured from heaven in the messages of God’s Spirit, the agencies of evil would have entire control over men.

> ”De smorda som står inför hela jordens Herre har den ställning som en gång gavs åt Satan såsom beskyddande kerub. Genom de heliga varelserna som omger hans tron upprätthåller Herren en ständig förbindelse med jordens invånare. Den gyllene oljan representerar den nåd genom vilken Gud håller de troendes lampor försedda, så att de inte skall fladdra och slockna. Om inte denna heliga olja utgöts från himlen genom Guds Andes budskap, skulle ondskans makter ha fullständigt herravälde över människorna.

> “God is dishonored when we do not receive the communications which he sends us. Thus we refuse the golden oil which he would pour into our souls to be communicated to those in darkness. When the call shall come, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ those who have not received the holy oil, who have not cherished the grace of Christ in their hearts, will find, like the foolish virgins, that they are not ready to meet their Lord. They have not, in themselves, the power to obtain the oil, and their lives are wrecked. But if God’s Holy Spirit is asked for, if we plead, as did Moses, ‘Show me thy glory,’ the love of God will be shed abroad in our hearts. Through the golden pipes, the golden oil will be communicated to us. ‘Not by might, nor by power, but by my Spirit, saith the Lord of Hosts.’ By receiving the bright beams of the Sun of Righteousness, God’s children shine as lights in the world.” Review and Herald, July 20, 1897.

> ”Gud vanäras när vi inte tar emot de budskap som han sänder oss. Därmed avvisar vi den gyllene oljan som han vill utgjuta i våra själar för att vidareförmedlas till dem som är i mörker. När ropet ljuder: ’Se, brudgummen kommer; gå ut för att möta honom’, skall de som inte har tagit emot den heliga oljan, som inte har vårdat Kristi nåd i sina hjärtan, finna, liksom de oförståndiga jungfrurna, att de inte är redo att möta sin Herre. De har inte i sig själva kraft att skaffa oljan, och deras liv går till spillo. Men om Guds helige Ande blir ombedd, om vi bönfaller, såsom Mose gjorde: ’Låt mig se din härlighet’, skall Guds kärlek bli utgjuten i våra hjärtan. Genom de gyllene rören skall den gyllene oljan förmedlas till oss. ’Inte genom styrka, inte genom kraft, utan genom min Ande, säger HERREN Sebaot.’ Genom att ta emot de klara strålarna från Rättfärdighetens Sol lyser Guds barn som ljus i världen.” Review and Herald, 20 juli 1897.

The outpouring of the Holy Spirit occurs during the internal and external histories marked by Daniel and Revelation 11:11. There are “at least” four prophetic characters represented in verses eleven and twelve of Daniel chapter eleven that need to be identified. There are also four that need to be identified in verses thirteen through fifteen, and four in verse sixteen. We are now living in that very history, so it behooves us, as students of prophecy to sort out who the symbolic characters of verses eleven through sixteen are, for they represent a line of prophecy that covers the hidden history of verse forty of the same chapter.

Den Helige Andes utgjutelse äger rum under de inre och yttre historiska skeenden som markeras av Daniel och Uppenbarelseboken 11:11. Det finns ”åtminstone” fyra profetiska gestalter som representeras i verserna elva och tolv i Daniels elfte kapitel och som behöver identifieras. Det finns också fyra som behöver identifieras i verserna tretton till femton, och fyra i vers sexton. Vi lever nu i just denna historia, och därför anstår det oss, som profetians studerande, att reda ut vilka de symboliska gestalterna i verserna elva till sexton är, ty de representerar en profetisk linje som omfattar den fördolda historien i vers fyrtio i samma kapitel.

It also seems relevant to identify the personalities represented in the history of verse forty which has been unsealing since 1989.

Det förefaller också vara relevant att identifiera de personligheter som representeras i historien i vers fyrtio, vilken har varit under avförsegling sedan 1989.

> And he said, Go thy way, Daniel: for the words are closed up and sealed till the time of the end. Many shall be purified, and made white, and tried; but the wicked shall do wickedly: and none of the wicked shall understand; but the wise shall understand. Daniel 12:9, 10.

> Och han sade: Gå din väg, Daniel, ty dessa ord skall förbli fördolda och förseglade intill ändens tid. Många skall bli renade och gjorda vita och luttrade; men de ogudaktiga skall handla ogudaktigt, och ingen av de ogudaktiga skall förstå; men de visa skall förstå. Daniel 12:9, 10.

Verse forty begins at the time of the end in 1798 with Napoleon of France taking the pope into captivity. Napoleon’s justification was based upon the broken Treaty of Tolentino in 1797. Napoleon and the pope’s battle had previously been typified in the history which fulfilled verses six and seven of Daniel chapter eleven. The broken marriage treaty and the defeat of the northern king by the southern king in fulfillment of verses six and seven were repeated in the history of 1798, and in doing so they represent the prediction of God’s Word in verses six and seven, and the fulfillment of those verses in the beginning of the warfare between Ptolemy Philadelphus, the second and king of Egypt, and Antiochus Theos, third king of Syria. Ptolemy represented the southern king and Antiochus represented the northern king.

Vers fyrtio börjar vid ändens tid år 1798, då Napoleon av Frankrike förde påven i fångenskap. Napoleons rättfärdigande grundade sig på det brutna Tolentinofördraget år 1797. Striden mellan Napoleon och påven hade tidigare förebildats i den historia som uppfyllde verserna sex och sju i Daniel kapitel elva. Det brutna äktenskapsfördraget och den södra kungens nederlag över den norra kungen i uppfyllelse av verserna sex och sju upprepades i historien år 1798, och därigenom återger de förutsägelsen i Guds ord i verserna sex och sju samt uppfyllelsen av dessa verser i början av krigföringen mellan Ptolemaios Filadelfos, den andre och Egyptens kung, och Antiochos Theos, Syriens tredje kung. Ptolemaios representerade den södra kungen och Antiochos representerade den norra kungen.

The prediction of the verses, brought together with the fulfillment of that prediction in the history of Ptolemy and Antiochus—which in turn typified and the history of Napoleon and the pope in 1798 provide three lines which typify the history of Putin and Zelenskyy in verses eleven and twelve. Thus, understanding that the time of the end in 1798 represents the history of Napoleon and the pope is incomplete if it ends there. We must understand what verses six and seven predict about Napoleon and the pope, and also what the history of Ptolemy and Antiochus teaches of that same period. When we understand those lines of truth, we may then understand that those previous historical fulfillments are identifying the beginning history of verse forty, and in so doing, they are also identifying the ending of verse forty when Putin, who has been typified by Napoleon and Ptolemy—Putin who has been predicted in verses six and seven, fulfills verses eleven and twelve.

Förutsägelsen i verserna, sammanförd med uppfyllelsen av denna förutsägelse i Ptolemaios’ och Antiochos’ historia — vilken i sin tur förebildade — samt Napoleons och påvens historia år 1798, tillhandahåller tre linjer som förebildar Putins och Zelenskyjs historia i verserna elva och tolv. Att förstå att ändens tid år 1798 representerar Napoleons och påvens historia är därför ofullständigt om förståelsen stannar där. Vi måste förstå vad verserna sex och sju förutsäger om Napoleon och påven, och också vad Ptolemaios’ och Antiochos’ historia undervisar om samma period. När vi förstår dessa sanningens linjer kan vi därefter förstå att dessa tidigare historiska uppfyllelser identifierar begynnelsehistorien i vers fyrtio, och därigenom identifierar de också avslutningen av vers fyrtio, när Putin, som har förebildats av Napoleon och Ptolemaios — Putin som har förutsagts i verserna sex och sju — uppfyller verserna elva och tolv.

An important observation concerning the prophetic relationship between the dragon and the beast as John would identify them, or as “the daily and the abomination of desolation” as Daniel would represent them is that they are prophetically very similar. John says it this way.

En viktig iakttagelse beträffande det profetiska förhållandet mellan draken och vilddjuret, såsom Johannes skulle identifiera dem, eller såsom ”det dagliga och förödelsens styggelse”, såsom Daniel skulle framställa dem, är att de profetiskt sett är mycket lika. Johannes uttrycker det på detta sätt.

> And they worshipped the dragon which gave power unto the beast: and they worshipped the beast, saying, Who is like unto the beast? who is able to make war with him? Revelation 13:4.

> Och de tillbad draken som hade gett odjuret makt; och de tillbad odjuret och sade: Vem är lik odjuret? Vem kan strida mot det? Uppenbarelseboken 13:4.

To worship the dragon is to worship the beast, for both represent the religion of paganism. Like unto John, Daniel uses “the little horn” of Daniel chapter eight verses nine through twelve to represent both pagan and papal Rome, though he clearly distinguishes between the two by identifying the little horn of pagan Rome in the masculine sense, and the little horn of papal Rome in the feminine sense. In chapter seven Daniel identifies pagan Rome as “diverse” from the kingdoms before it, and Daniel further identifies that papal Rome was also “diverse.” Rome, whether pagan or papal is diverse. The male symbol of Rome representing pagan Rome is upheld by Ahab and Herod. Both were married to symbols of the papacy. The woman is churchcraft and the man is statecraft, so at the prophetic level when the Word of God speaks of a man and woman becoming one, it is confirming the reality that pagan Rome and papal Rome are very similar in the prophetic sense, for they are one flesh.

Att tillbe draken är att tillbe vilddjuret, ty båda representerar hedendomens religion. Liksom Johannes använder Daniel ”det lilla hornet” i Daniel kapitel åtta, verserna nio till tolv, för att representera både det hedniska och det påvliga Rom, även om han tydligt skiljer mellan de två genom att identifiera det lilla hornet för det hedniska Rom i maskulin bemärkelse och det lilla hornet för det påvliga Rom i feminin bemärkelse. I kapitel sju identifierar Daniel det hedniska Rom som ”olikt” rikena före det, och Daniel identifierar vidare att också det påvliga Rom var ”olikt”. Rom, vare sig hedniskt eller påvligt, är olikt. Den manliga symbolen för Rom, som representerar det hedniska Rom, upprätthålls av Ahab och Herodes. Båda var gifta med symboler för påvedömet. Kvinnan är kyrklig maktutövning och mannen är statlig maktutövning, så när Guds ord på den profetiska nivån talar om att en man och en kvinna blir ett, bekräftar det verkligheten att det hedniska Rom och det påvliga Rom i profetisk mening är mycket lika, ty de är ett kött.

France’s relationship to the papacy in 1798 typifies the relationship of the United States with the papacy when the ten kings burn Rome with fire and eat her flesh.

Frankrikes förhållande till påvedömet år 1798 är en förebild för Förenta staternas förhållande till påvedömet när de tio kungarna bränner Rom med eld och äter hennes kött.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. Revelation 17:16.

> Och de tio horn som du såg på vilddjuret, de skall hata skökan och göra henne öde och naken, och de skall äta hennes kött och bränna upp henne i eld. Uppenbarelseboken 17:16.

France’s relationship to the papacy when it placed the papacy in power in 538, typifies the work of the United States in healing the papacies’ deadly wound at the soon coming Sunday law.

Frankrikes förhållande till påvedömet, när det satte påvedömet vid makten år 538, är en förebild för Förenta staternas verk i att hela påvedömets dödliga sår vid den snart kommande söndagslagen.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. Revelation 13:11–14.

> Och jag såg ett annat vilddjur stiga upp ur jorden; och det hade två horn lika ett lamm, och det talade såsom en drake. Och det utövar det första vilddjurets hela makt inför det och förmår jorden och dem som bor där att tillbe det första vilddjuret, vars dödliga sår hade blivit läkt. Och det gör stora tecken, så att det till och med får eld att falla från himlen ned på jorden inför människornas ögon, och det förleder dem som bor på jorden genom de tecken som det hade fått makt att göra inför vilddjuret; och det säger till dem som bor på jorden att de skall göra en bild åt vilddjuret, det som hade fått såret av svärdet och ändå levde. Uppenbarelseboken 13:11–14.

The “time of the end” in 1798 in fulfillment of verse forty identifies the spiritual king of the north being removed by the spiritual king of the south. That prophetic history is the ending history of the twelve hundred and sixty years of papal rule, and therefore the prophetic characteristics of the beginning of that prophetic history is represented at the ending. In 538 the fourth kingdom of Bible prophecy gave way to the fifth kingdom of Bible prophecy and in 1798 the fifth kingdom of Bible prophecy gave way to the sixth kingdom of Bible prophecy.

”Ändens tid” år 1798, i uppfyllelse av vers fyrtio, identifierar att den andlige kungen i norr avlägsnas av den andlige kungen i söder. Denna profetiska historia är avslutningshistorien för de ett tusen två hundra sextio åren av påvligt herravälde, och därför återges de profetiska kännetecknen för början av denna profetiska historia vid dess slut. År 538 vek det fjärde riket i Bibelns profetia undan för det femte riket i Bibelns profetia, och år 1798 vek det femte riket i Bibelns profetia undan för det sjätte riket i Bibelns profetia.

538 is also a middle waymark of the curse of the “seven times” of Leviticus twenty-six against the northern kingdom of Israel that began in 723 BC, when Assyria took Ephraim into captivity. 1798 therefore possesses not only the prophetic attributes of 538, but also of 723 BC. In 723 BC the ten tribes of Israel were being overthrown by Assyria, and twelve hundred and sixty years later in 538 pagan Rome was being overthrown by papal Rome, who was in turn overthrown by France in 1798 at the conclusion of the “seven times.”

538 är också en mittmarkering i förbannelsen om de ”sju tiderna” i Tredje Moseboken 26 mot Israels nordrike, som började år 723 f.Kr., när Assyrien förde Efraim i fångenskap. År 1798 besitter därför inte bara de profetiska kännetecknen från 538, utan också från 723 f.Kr. År 723 f.Kr. höll Israels tio stammar på att störtas av Assyrien, och tolvhundrasextio år senare, år 538, höll hedniska Rom på att störtas av det påvliga Rom, vilket i sin tur störtades av Frankrike år 1798 vid avslutningen av de ”sju tiderna”.

In 1798 France, the king of the south, took the papacy off the throne. In 538 France, the premiere symbol of the disintegration of pagan Rome into ten kingdoms placed the papacy on the throne. At the Sunday law the United States repeats the role of France in 538, and when the ten kings burn the papacy with fire and eat her flesh the United States repeats the role of France in 1798.

År 1798 avsatte Frankrike, konungen i söder, påvedömet från tronen. År 538 satte Frankrike, den främsta symbolen för det hedniska Roms upplösning i tio kungariken, påvedömet på tronen. Vid söndagslagen upprepar Förenta staterna Frankrikes roll år 538, och när de tio kungarna bränner påvedömet med eld och äter hennes kött upprepar Förenta staterna Frankrikes roll år 1798.

The judgment of “seven times” against the northern and southern kingdoms of Israel was brought about by kingdoms which came out of the north.

Domen om ”sju tider” över Israels nordliga och sydliga riken verkställdes genom riken som kom från norr.

> Israel is a scattered sheep; the lions have driven him away: first the king of Assyria hath devoured him; and last this Nebuchadrezzar king of Babylon hath broken his bones. Jeremiah 50:17.

> Israel är ett förskingrat får; lejonen har drivit honom bort: först åt kungen av Assyrien upp honom, och sist har denne Nebukadnessar, kungen av Babylon, krossat hans ben. Jeremia 50:17.

Assyria came out of the north and conquered the ten tribes in 723 BC and Babylon took Judah captive in 677 BC. Though Israel was the northern kingdom in relation to Judah, still both kingdoms were conquered by enemies from the north, thus making both Israel and Judah southern kingdoms in relation to the enemy who took them into captivity. 723 BC represents the king of the north conquering a southern tenfold kingdom. 538 represents a transition from paganism to papalism and also a northern kingdom conquering a tenfold kingdom. 1798 represents a northern king being defeated by a southern king who represents a tenfold kingdom.

Assyrien kom från norr och erövrade de tio stammarna år 723 f.Kr., och Babylon förde Juda i fångenskap år 677 f.Kr. Även om Israel var det norra riket i förhållande till Juda, blev likväl båda rikena erövrade av fiender från norr, vilket därmed gjorde både Israel och Juda till sydliga riken i förhållande till den fiende som förde dem i fångenskap. År 723 f.Kr. representerar kungen i norr som erövrar ett sydligt tiofaldigt rike. År 538 representerar en övergång från hedendom till påvemakt och även ett nordligt rike som erövrar ett tiofaldigt rike. År 1798 representerar en kung i norr som besegras av en kung i söder, vilken representerar ett tiofaldigt rike.

> And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. Revelation 11:13.

> Och i samma stund blev det en stor jordbävning, och en tiondel av staden föll, och i jordbävningen dödades sju tusen människor; och de övriga greps av fruktan och gav ära åt himmelens Gud. Uppenbarelseboken 11:13.

The period of transition associated with 538, when Rome changed from pagan to papal, is also the change in Daniel chapter eight from masculine to the feminine, which symbolically is from statecraft to churchcraft. The prophecy of “seven times” bears the signature of “truth” for the first letter (723 BC) illustrates the twenty-second and last letter of the Hebrew alphabet (1798), while the thirteenth and middle letter represents rebellion (538). Daniel identifies that the “transgression” that is symbolized by the expression “the transgression of desolation” was the combination of church and state, with the church in control of the relationship. That “transgression” represents 538, which is the middle and metaphorically the thirteenth letter of the three primary waymarks in the period of the seven times against the ten northern tribes of Israel.

Övergångsperioden förknippad med 538, då Rom förändrades från hedniskt till påvligt, utgör också övergången i Daniel kapitel åtta från maskulinum till femininum, vilket symboliskt är övergången från statskonst till kyrkokonst. Profetian om ”sju tider” bär ”sanningens” signatur, ty den första bokstaven (723 f.Kr.) åskådliggör den tjugoandra och sista bokstaven i det hebreiska alfabetet (1798), medan den trettonde och mellersta bokstaven representerar uppror (538). Daniel anger att den ”överträdelse” som symboliseras genom uttrycket ”förödelsens överträdelse” var föreningen mellan kyrka och stat, med kyrkan i kontroll över förhållandet. Denna ”överträdelse” representerar 538, vilket är mittpunkten och, bildligt talat, den trettonde bokstaven av de tre huvudsakliga vägmärkena i perioden av de sju tiderna mot Israels tio nordliga stammar.

In 1798, the “time of the end” as set forth in verse forty of Daniel chapter eleven, atheistic France, the king of the south delivered the deadly wound to the papacy, the king of the north. In 1989 the papacy retaliated against the atheistic king of the south, who had then become the Soviet Union. The retaliation included a secret alliance between the United States and the Vatican. The sweeping away of the Soviet Union in 1989 ends the written prophetic message of verse forty, and the next verse, verse forty-one, represents the Sunday law in the United States. Thus, from the collapse of the Soviet Union in 1989 until the Sunday law in the next verse we have been living in the hidden history of verse forty.

År 1798, vid ”ändens tid”, sådan den framställs i den fyrtionde versen i Daniels elfte kapitel, tillfogade det ateistiska Frankrike, kungen i söder, påvedömet, kungen i norr, det dödliga såret. År 1989 slog påvedömet tillbaka mot den ateistiske kungen i söder, som då hade blivit Sovjetunionen. Vedergällningen innefattade en hemlig allians mellan Förenta staterna och Vatikanen. Bortsvepandet av Sovjetunionen år 1989 avslutar det skrivna profetiska budskapet i vers fyrtio, och nästa vers, vers fyrtioett, representerar söndagslagen i Förenta staterna. Således har vi, från Sovjetunionens sammanbrott år 1989 fram till söndagslagen i nästa vers, levt i den dolda historien i vers fyrtio.

Verse forty begins by identifying a king of the south and north in 1798, and then in 1989 a king of the south and north, as well as a third power represented by the chariots, ships and horsemen.

Vers fyrtio inleds med att identifiera en kung i söder och en kung i norr år 1798, och därefter år 1989 en kung i söder och en kung i norr, liksom en tredje makt representerad av vagnarna, skeppen och ryttarna.

> And at the time of the end shall the king of the south push at him: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. Daniel 11:40.

> Och vid ändens tid skall konungen i söder stöta mot honom; och konungen i norr skall komma mot honom såsom en virvelvind, med vagnar och med ryttare och med många skepp; och han skall tränga in i länderna och översvämma dem och fara fram. Daniel 11:40.

At the “time of the end” in 1798 a literal general of Napoleon entered the Vatican and literally took the pope and incarcerated him. In 1989 the retaliation for 1798 took place. There had been prophetic transitions which took place in the history between 1798 and 1989 that are important to note. Atheistic France, the king of the south in the 1798 time period was the first spiritual king of the south, and Putin’s Russia is destined to be its last. France is identified in Revelation eleven, which is directly identified by Sister White as atheistic France. One of the two symbols which identify France in chapter eleven is Egypt, which Sister White identifies as a symbol of atheism. In the chapter the beast who ascends out of the bottomless pit was atheism that came into history during that time period.

Vid ”ändens tid” år 1798 inträdde en bokstavlig general under Napoleon i Vatikanen och tog bokstavligen påven till fånga och fängslade honom. År 1989 ägde vedergällningen för 1798 rum. Det hade skett profetiska övergångar i historien mellan 1798 och 1989 som är viktiga att lägga märke till. Det ateistiska Frankrike, sydens kung under tidsperioden 1798, var den första andliga kungen i söder, och Putins Ryssland är bestämt att bli den sista. Frankrike identifieras i Uppenbarelseboken 11, vilket av syster White direkt identifieras som det ateistiska Frankrike. En av de två symboler som identifierar Frankrike i kapitel 11 är Egypten, vilket syster White identifierar som en symbol för ateism. I kapitlet var vilddjuret som stiger upp ur avgrunden den ateism som trädde in i historien under den tidsperioden.

Atheism comes into history beginning with France in the 1798 time period and by 1989 the spiritual king of atheism has become the Soviet Union. The sweeping away of the Soviet Union in 1989 in fulfillment of a secret alliance between Pope John Paul II and Ronald Reagan had been typified in verse ten of Daniel chapter eleven, and a second witness to verse ten is found in Isaiah’s passage of the two curses of twenty-five hundred and twenty years against the northern and southern kingdoms of Israel as set forth in chapters seven through eleven.

Ateismen träder in i historien med början i Frankrike under tidsperioden omkring 1798, och år 1989 har ateismens andlige kung blivit Sovjetunionen. Det svepande undanröjandet av Sovjetunionen år 1989, i uppfyllelse av en hemlig allians mellan påven Johannes Paulus II och Ronald Reagan, hade förebildats i vers tio i Daniel kapitel elva, och ett andra vittne till vers tio återfinns i Jesajas framställning om de två förbannelserna om två tusen fem hundra tjugo år över Israels norra och södra riken, sådan den framläggs i kapitel sju till elva.

1989 therefore becomes the point of reference for resolving the prophetic riddles of the last days. It was then that verse forty was unsealed. It can now be recognized that verse forty begins in 1798 and ends at the Sunday law of verse forty-one.

1989 blir därför referenspunkten för att lösa de profetiska gåtorna om de sista dagarna. Det var då som vers fyrtio blev förseglad uppbruten. Det kan nu konstateras att vers fyrtio börjar år 1798 och slutar vid söndagslagen i vers fyrtioett.

At the Sunday law the United States will speak as a dragon and end its rule as the sixth kingdom of Bible prophecy. It began its time to reign in 1798, when the fifth kingdom received a deadly wound. In 1798 the United States passed the Alien and Sedition Acts, thus typifying the end of the sixth kingdom at it’s very beginning. Verse forty is therefore the history of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy.

Vid söndagslagen kommer Förenta staterna att tala såsom en drake och avsluta sitt herravälde som det sjätte riket i Bibelns profetia. Det började sin regeringstid år 1798, när det femte riket fick ett dödligt sår. År 1798 antog Förenta staterna Alien and Sedition Acts och förebildade därmed slutet på det sjätte riket redan vid dess allra första början. Vers fyrtio är därför Förenta staternas historia såsom det sjätte riket i Bibelns profetia.

1798 is the first letter of the Hebrew alphabet, the Sunday law is the twenty-second and last letter of the Hebrew alphabet and 1989 is the waymark in the middle that represents the rebellion symbolized by the number thirteen and the thirteenth letter of the Hebrew alphabet. 1989 represents the rebellion of Reagan’s secret alliance with the antichrist of Bible prophecy. 1989 introduces the first of the last eight presidents that reign during a period of escalating rebellion against the Constitution. 1989 began a testing process among Seventh-day Adventists that is designed to produce two classes of worshippers. The faithful are the few the unfaithful are the many. 1989 represents the center waymark of verse forty, and it represents the rebellion symbolized by the thirteenth letter. Verse forty bears the signature of “truth.”

1798 är den första bokstaven i det hebreiska alfabetet, söndagslagen är den tjugoandra och sista bokstaven i det hebreiska alfabetet, och 1989 är vägmärket i mitten som representerar det uppror som symboliseras av talet tretton och den trettonde bokstaven i det hebreiska alfabetet. 1989 representerar upproret i Reagans hemliga allians med Bibelns profetias antikrist. 1989 introducerar den första av de sista åtta presidenterna som regerar under en period av tilltagande uppror mot konstitutionen. 1989 inledde en prövningsprocess bland sjundedagsadventister som är avsedd att frambringa två klasser av tillbedjare. De trofasta är de få, de otrogna är de många. 1989 representerar det centrala vägmärket i vers fyrtio, och det representerar det uppror som symboliseras av den trettonde bokstaven. Vers fyrtio bär ”sanningens” signatur.

Verse forty has kings of the north and the south who are different in the history at the end of the verse. It also has the United States, who according to John is the false prophet who works with the dragon and beast to lead the world to Armageddon. The king of the south in verse forty is the dragon, the king of the north is the beast; the chariots, ships and horsemen are the false prophet. The fulfillment of verse forty in 1989 becomes an important prophetic attribute for understanding verses eleven through fifteen. If you are not right on 1989, you cannot logically be right about the history we are in today.

Vers fyrtio innehåller kungen i norr och kungen i söder, vilka i slutet av versen är andra än tidigare i historien. Den innehåller också Förenta staterna, som enligt Johannes är den falske profeten, vilken tillsammans med draken och vilddjuret verkar för att leda världen till Harmagedon. Kungen i söder i vers fyrtio är draken, kungen i norr är vilddjuret; vagnarna, skeppen och ryttarna är den falske profeten. Uppfyllelsen av vers fyrtio år 1989 blir ett viktigt profetiskt kännetecken för förståelsen av verserna elva till femton. Om du inte har rätt beträffande 1989, kan du inte logiskt sett ha rätt beträffande den historia vi befinner oss i i dag.

From 1989 unto the Sunday law three proxy wars for the papacy are represented in verses ten through fifteen. These verses must be considered as one continuous history for the same “Antiochus Magnus” is found in the three battles represented in the historical fulfillment of verses ten through fifteen.

Från 1989 fram till söndagslagen framställs i verserna tio till femton tre ombudskrig för påvedömet. Dessa verser måste betraktas som en sammanhängande historia, ty samme ”Antiochus Magnus” återfinns i de tre strider som framställs i den historiska uppfyllelsen av verserna tio till femton.

All three battles are one prophetic line, for Antiochus Magnus was in each of the three battles. Verse ten, and Isaiah 8:8 provide two witnesses to the fulfillment of verse forty in 1989. Verse forty is the point of reference in verse ten and Isaiah 8:8. The “chariots, ships and horsemen” represent the two horns of the earth beast in chapter thirteen of Revelation. At the end, when the United States “speaks as a dragon” the two horns are no longer Republicanism and Protestantism. At that time the so-called Protestants will join with Catholicism, and the Constitutional Republic will be changed into a dictatorship. In that time period the two horns of the earth beast will be economic and military strength. In chapter thirteen of Revelation the United States forces the world to accept the mark of the beast in order to buy and sell, and also upon threat of death. Those two horns are Daniel’s “ships” representing economic power and his “horsemen and chariots” representing military strength.

Alla tre slagen utgör en och samma profetiska linje, ty Antiochus Magnus var med i vart och ett av de tre slagen. Vers tio och Jesaja 8:8 ger två vittnen till uppfyllelsen av vers fyrtio år 1989. Vers fyrtio är referenspunkten i vers tio och Jesaja 8:8. ”Vagnarna, skeppen och ryttarna” representerar de två hornen på jordens vilddjur i det trettonde kapitlet i Uppenbarelseboken. Vid ändens tid, när Förenta staterna ”talar såsom en drake”, är de två hornen inte längre republikanism och protestantism. Vid den tiden kommer de så kallade protestanterna att förena sig med katolicismen, och den konstitutionella republiken kommer att förvandlas till en diktatur. Under denna tidsperiod kommer jordens vilddjurs två horn att vara ekonomisk och militär styrka. I Uppenbarelsebokens trettonde kapitel tvingar Förenta staterna världen att ta emot vilddjurets märke för att kunna köpa och sälja, och även under dödshot. Dessa två horn är Daniels ”skepp”, som representerar ekonomisk makt, och hans ”ryttare och vagnar”, som representerar militär styrka.

1989 establishes that when applying the historical fulfillment of the battles of Raphia and Panium in verses eleven through fifteen, the same prophetic methodology that was employed to understand 1989 and the collapse of the Soviet Union must be used for Antiochus Magnus was in all three battles represented in verses ten through fifteen. Antiochus represents the power of chariots, ships and horsemen, who in 1989 was Ronald Reagan, the first of eight presidents, of which the last was also the sixth and is now the eighth that is of the seven.

1989 fastställer att när man tillämpar den historiska uppfyllelsen av slagen vid Rafia och Panium i verserna elva till femton, måste samma profetiska metodologi som användes för att förstå 1989 och Sovjetunionens sammanbrott tillämpas, ty Antiochus Magnus var i alla tre slagen representerad i verserna tio till femton. Antiochus representerar vagnarnas, skeppens och ryttarnas makt, vilken år 1989 var Ronald Reagan, den förste av åtta presidenter, av vilka den siste också var den sjätte och nu är den åttonde som är av de sju.

According to Isaiah twenty-three the papal power, (the whore who commits fornication with the kings of the earth) would be hidden during the reign of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy. In 1989 the United States, that had been typified by Antiochus Magnus was the proxy power of the papacy in its warfare against the beast of atheism that delivered it a deadly wound in 1798.

Enligt Jesaja 23 skulle påvemakten (skökan som bedriver otukt med jordens kungar) vara dold under Förenta staternas herravälde såsom det sjätte riket i Bibelns profetia. År 1989 var Förenta staterna, som hade förebildats av Antiochos Magnus, påvedömets ställföreträdande makt i dess krigföring mot ateismens vilddjur, vilket tillfogade det ett dödligt sår år 1798.

The three battles of verse ten through fifteen represent warfare between the king of the north, who as the hidden whore of Tyre, employs proxy powers as she moves towards the restoration of her power and the defeat of the king of atheism—the king of the south. The historical fulfillments of the three battles of verses ten through fifteen instruct us that in the first and last battles Antiochus Magnus won, but the middle battle he lost. The prophetic characteristics of the 1989 Ronald Reagan years with Pope John Paul II and the collapse of the Soviet Union will have a counterpart in the last of the three battles, for these verses are what is unsealed just before probation closes. As verse forty was unsealed in 1798 and then again in 1989, the verse was unsealed at the end, beginning in July 2023.

De tre slagen i vers tio till femton representerar krigföring mellan nordens kung, som i egenskap av Tyrus dolda sköka använder ställföreträdande makter medan hon rör sig mot återupprättandet av sin makt och nederlaget för ateismens kung — sydens kung. De historiska uppfyllelserna av de tre slagen i vers tio till femton undervisar oss om att Antiochos Magnus segrade i det första och det sista slaget, men förlorade det mellersta. De profetiska kännetecknen för Ronald Reagans år 1989, tillsammans med påven Johannes Paulus II och Sovjetunionens sammanbrott, kommer att ha en motsvarighet i det sista av de tre slagen, ty dessa verser är det som avförseglas strax innan nådatiden avslutas. Såsom vers fyrtio avförseglades år 1798 och sedan åter år 1989, avförseglades versen vid ändens tid med början i juli 2023.

The Revelation of Jesus Christ is unsealed just before probation closes and it includes the preeminent truth that Jesus is the first and the last, and as such always illustrates the end with the beginning. Probation closes for Adventism at the Sunday law, and just before the close of probation the Revelation of Jesus Christ is unsealed. The message which concludes at the closed door of the Sunday law is the message of the Midnight Cry, which led to the closed door of October 22, 1844 in Millerite history. The unsealing of 1798 in the beginning of verse forty which is also the beginning of the United States as the sixth kingdom of Bible prophecy typified the unsealing of 1989 in the middle of verse forty and the start of the progressive ending of the United States. The unsealing in 1798 which typified 1989 represents two witnesses to the unsealing of the message of the Midnight Cry in 2023. The line, with its three waymarks 1798, 1989 and 2023 identifies the internal work of purifying ten virgins and the external line of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Jesu Kristi uppenbarelse avförseglas strax innan nådatiden avslutas, och den inbegriper den främsta sanningen att Jesus är den förste och den siste, och som sådan alltid åskådliggör slutet genom början. Nådatiden avslutas för adventismen vid söndagslagen, och strax före nådatidens slut avförseglas Jesu Kristi uppenbarelse. Det budskap som avslutas vid söndagslagens stängda dörr är midnattsropets budskap, vilket ledde till den stängda dörren den 22 oktober 1844 i milleritrörelsens historia. Avförseglingen år 1798 i början av vers fyrtio, vilken också är början på Förenta staterna som det sjätte riket i Bibelns profetia, förebildade avförseglingen år 1989 i mitten av vers fyrtio och början på Förenta staternas fortskridande slut. Avförseglingen år 1798, som förebildade 1989, representerar två vittnen om avförseglingen av midnattsropets budskap år 2023. Linjen, med sina tre vägmärken 1798, 1989 och 2023, identifierar det inre verket att rena tio jungfrur och den yttre linjen för det sjätte riket i Bibelns profetia.

The battle set forth in verse eleven which was fulfilled at the Battle of Raphia when Antiochus was defeated by Ptolemy, represents a defeat of the papal proxy power, who in this current battle is the Nazi’s of the Ukraine allied with the Western European globalist nations that make up the EU, NATO and are in lock step with the political and economic globalists of the United Nations. If Antiochus Magnus was at all three battles and represents the papal proxy power against the king of the south, how can it be the United States in 1989, then the Ukrainians as typified by the Battle of Raphia and then the United States again at the Battle of Panium? Verse ten is the key to verses eleven through fifteen for its fulfillment in 1989 provides an illustration of the prophetic characteristics of the first of the three proxy wars. What is the prophetic justification for identifying Antiochus as the papal proxy power, while not applying the United States to each of the three battles?

Striden som framställs i vers elva, vilken uppfylldes i slaget vid Rafia när Antiochos besegrades av Ptolemaios, representerar ett nederlag för den påvliga ombudsmakten, som i denna nuvarande strid är Ukrainas nazister, allierade med de västeuropeiska globalistiska nationer som utgör EU och NATO och som går i takt med Förenta nationernas politiska och ekonomiska globalister. Om Antiochos den store var med i alla tre slagen och representerar den påvliga ombudsmakten mot kungen i söder, hur kan det då vara Förenta staterna år 1989, sedan ukrainarna såsom förebildade genom slaget vid Rafia och därefter åter Förenta staterna vid slaget vid Panion? Vers tio är nyckeln till vers elva till och med femton, ty dess uppfyllelse år 1989 ger en illustration av de profetiska kännetecknen hos det första av de tre ombudskrigen. Vad är den profetiska rättfärdiggörelsen för att identifiera Antiochos som den påvliga ombudsmakten, samtidigt som man inte tillämpar Förenta staterna på vart och ett av de tre slagen?

In the history of the Ukrainian war, which has been typified by the battle of Raphia the United States employed the Nazi’s of the Ukraine as their proxy power in the very history where they are forming and image of the papacy, the power who always and only uses proxy powers to do her dirty work.

I det ukrainska krigets historia, som har förebildliggjorts genom slaget vid Rafia, använde Förenta staterna Ukrainas nazister som sin ombudsmakt just i den historia där de formar en avbild av påvedömet, den makt som alltid och endast använder ombudsmakter för att utföra sitt smutsiga arbete.

To answer the question of proxy powers in verses ten through fifteen involves a prophetic study of the characteristics of Antiochus as a symbol. The Diadochi Wars were a series of conflicts from 323–281 BC among the Diadochi (Greek for “successors”), the generals and successors of Alexander the Great, who fought for control of his vast empire after his death in 323 BC. The first Antiochus was Antiochus I Soter, the son of Seleucus I Nicator, one of Alexander’s Diadochi (successors), who founded the Seleucid Empire.

För att besvara frågan om ställföreträdande makter i verserna tio till femton krävs en profetisk undersökning av Antiochos’ egenskaper som symbol. Diadokkrigen var en serie konflikter från 323–281 f.Kr. mellan diadokerna (grekiska för ”efterträdare”), de generaler och efterträdare till Alexander den store som efter hans död år 323 f.Kr. kämpade om herraväldet över hans väldiga rike. Den förste Antiochos var Antiochos I Soter, son till Seleukos I Nikator, en av Alexanders diadoker (efterträdare), som grundade det seleukidiska riket.

The name Antiochus can be understood to mean one who stands in place of, in order to support. Antiochus is a symbol of Rome, and papal Rome is the antichrist, which possesses a similar symbolism as does Antiochus. Antiochus as a name represented the son of the founder of the Seleucid Empire, and in that sense, Antiochus stood in the place of his father, he stood as his proxy. Sister White identifies both Satan and the pope as the antichrist, and states that the pope is Satan’s representative on earth. It became a prominent dynastic name in the Seleucid Empire, partly due to its association with Antiochus I Soter and the city of Antioch, named after either Seleucus I’s father or son. The pope is the proxy for Satan, and symbolically the name Antiochus represents a proxy for his father, the founder of the northern kingdom who located its capital in Babylon.

Namnet Antiochus kan förstås betyda en som står i stället för, för att stödja. Antiochus är en symbol för Rom, och det påvliga Rom är antikrist, vilket bär en liknande symbolik som Antiochus. Antiochus som namn representerade sonen till grundaren av det seleukidiska riket, och i den meningen stod Antiochus i sin faders ställe; han stod som hans ställföreträdare. Syster White identifierar både Satan och påven som antikrist och säger att påven är Satans representant på jorden. Det blev ett framträdande dynastiskt namn i det seleukidiska riket, delvis på grund av dess förbindelse med Antiochus I Soter och staden Antiokia, uppkallad efter antingen Seleukos I:s far eller son. Påven är Satans ställföreträdare, och symboliskt representerar namnet Antiochus en ställföreträdare för sin fader, grundaren av det nordliga riket som förlade sin huvudstad till Babylon.

After Alexander the Great’s death in 323 BC, his empire fragmented among the Diadochi (successors). In the Partition of Babylon (323 BC), Seleucus was initially appointed as the commander of the Companion cavalry (a prestigious military post) under Perdiccas, the regent of Alexander’s empire. By 321 BC, Seleucus was appointed satrap (governor) of Babylonia during the Partition of Triparadisus, following Perdiccas’ death and further negotiations among the Diadochi. In 316 BC, Antigonus I Monophthalmus, another Diadoch, forced Seleucus to flee Babylon due to Antigonus’ growing power. Seleucus sought refuge with Ptolemy I Soter in Egypt. In 312 BC, Seleucus returned to Babylon with a small force provided by Ptolemy. He defeated Antigonus’ forces and retook Babylon, marking the establishment of his power base. This event is often considered the founding of the Seleucid Empire, with 312 BC as the start of the Seleucid Era in historical reckoning.

Efter Alexander den stores död år 323 f.Kr. splittrades hans välde mellan diadokerna (efterträdarna). Vid delningen i Babylon (323 f.Kr.) utsågs Seleukos inledningsvis till befälhavare för följeslagarkavalleriet (en prestigefylld militär post) under Perdikkas, regenten för Alexanders välde. År 321 f.Kr. utsågs Seleukos till satrap (guvernör) över Babylonien vid delningen i Triparadeisos, efter Perdikkas död och ytterligare förhandlingar mellan diadokerna. År 316 f.Kr. tvingade Antigonos I Monofthalmos, en annan diadok, Seleukos att fly från Babylon till följd av Antigonos växande makt. Seleukos sökte tillflykt hos Ptolemaios I Soter i Egypten. År 312 f.Kr. återvände Seleukos till Babylon med en liten styrka som tillhandahållits av Ptolemaios. Han besegrade Antigonos styrkor och återtog Babylon, vilket markerade upprättandet av hans maktbas. Denna händelse betraktas ofta som grundandet av det seleukidiska riket, med år 312 f.Kr. som början på den seleukidiska eran i historisk tideräkning.

The name Seluecus is derived from Greek and comes from the root selas (σέλας), meaning “light,” “radiance,” or “flame.” The name suggests brilliance or illumination, fitting for a prominent figure like Seleucus I Nicator, the founder of the Seleucid Empire and who typifies the father who had been the light bearer in heaven.

Namnet Seluecus har grekiskt ursprung och kommer från roten selas (σέλας), som betyder ”ljus”, ”strålglans” eller ”flamma”. Namnet antyder briljans eller upplysning, vilket är passande för en framträdande gestalt som Seleukos I Nikator, grundaren av det seleukidiska riket och som är en förebild för den fader som hade varit ljusbäraren i himlen.

> “To secure worldly gains and honors, the church was led to seek the favor and support of the great men of earth; and having thus rejected Christ, she was induced to yield allegiance to the representative of Satan—the bishop of Rome.” The Great Controversy, 50.

> ”För att vinna världslig fördel och ära leddes kyrkan att söka gunst och stöd hos jordens stormän; och sedan hon sålunda hade förkastat Kristus, förmåddes hon att ge sin trohetsplikt åt Satans representant — biskopen av Rom.” The Great Controversy, 50.

Antiochus Magnus represents the proxy of papal power, as the pope represents the proxy of Satan. The symbolism of Antiochus allows for differing proxy powers, just as there have been many popes. Reagan was the proxy of 1989, the Ukraine became the proxy of the United States in 2014 and Trump is the proxy at the Battle of Panium. Reagan was the first, Trump is the last and Zelenskyy is the rebellion in the middle.

Antiochus Magnus representerar den påvliga maktens ställföreträdare, liksom påven representerar Satans ställföreträdare. Antiochus’ symbolik medger olika ställföreträdande makter, alldeles som det har funnits många påvar. Reagan var 1989 års ställföreträdare, Ukraina blev Förenta staternas ställföreträdare år 2014, och Trump är ställföreträdaren vid slaget vid Panium. Reagan var den förste, Trump är den siste, och Zelenskyj är upproret däremellan.

Back to Articles