Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Thirty-One

Daniels bok – etthundratrettioett

Unveiling the Prophetic Tapestry: Connecting the Dots from Revelation to Present Realities

Avtäckandet av den profetiska väven: att knyta samman trådarna från Uppenbarelseboken till nuvarande realiteter

Author

Jeff Pippenger

Published

March 12, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

In previous articles we identified that the Millerites recognized that they were fulfilling the parable of the ten virgins, Habakkuk chapter two and Ezekiel chapter twelve, verses twenty-one through twenty-eight. The verses in Ezekiel identify that when these three prophetic passages are perfectly fulfilled in the last days, “the effect of every vision” will be fulfilled. Sister White also addresses this phenomenon.

I tidigare artiklar har vi konstaterat att milleriterna insåg att de uppfyllde liknelsen om de tio jungfrurna, Habackuk kapitel två och Hesekiel kapitel tolv, verserna tjugoett till tjugoåtta. Verserna i Hesekiel visar att när dessa tre profetiska avsnitt fullkomligt uppfylls i de sista dagarna, skall ”varje syns verkan” uppfyllas. Syster White behandlar också detta fenomen.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> ”I Uppenbarelseboken möts och avslutas alla Bibelns böcker. Här finns komplementet till Daniels bok. Den ena är en profetia; den andra en uppenbarelse. Den bok som var förseglad är inte Uppenbarelseboken, utan den del av Daniels profetia som avser de sista dagarna. Ängeln befallde: ’Men du, Daniel, tillslut orden och försegla boken intill ändens tid.’ Daniel 12:4.” Apostlagärningarna, 585.

The parable of the ten virgins is repeated to the very letter in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, which began on September 11, 2001 and ends when the door is closed upon the foolish virgins at the soon-coming Sunday law. In that period of history the effect of every vision represented in “all the books of the Bible meet and end.”

Liknelsen om de tio jungfrurna upprepas till allra sista bokstav under de etthundrafyrtiofyratusens beseglingstid, vilken började den 11 september 2001 och slutar när dörren stängs för de oförståndiga jungfrurna vid den snart kommande söndagslagen. Under den perioden i historien uppfylls verkan av varje syn, framställd i orden: ”alla Bibelns böcker möts och slutar”.

We have been building a platform of understanding in the previous article to set forth the external line of history that is represented in verse forty of Daniel eleven, which represents the political history of the earth beast’s Republican horn. That history runs parallel with the religious history of the earth beast’s true Protestant horn. We have identified a handful of prophetic lines which address the Republican horn of the earth beast, and are placing those lines upon the prophetic history that began at the time of the end in 1989.

I den föregående artikeln har vi byggt upp en förståelsegrund för att framlägga den yttre historiens linje som framställs i den fyrtionde versen i Daniel elva, vilken återger den politiska historien hos jorddjurets republikanska horn. Denna historia löper parallellt med den religiösa historien hos jorddjurets sanna protestantiska horn. Vi har identifierat ett antal profetiska linjer som behandlar jorddjurets republikanska horn och placerar dessa linjer inom den profetiska historia som började vid ändens tid år 1989.

The prophetic period of the earth beast that began in 1776, and concluded at the time of the end in 1798, is the line we intend to employ in an attempt to bring all of the lines which are now having their effect together. The period of 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it begins and ends with a legislative action, which is the speaking of a nation.

Den profetiska perioden för jorddjuret, som började år 1776 och avslutades vid ändens tid år 1798, är den linje som vi avser att använda i ett försök att sammanföra alla de linjer som nu utövar sin verkan. Perioden från 1776 till 1798 bär Alfa och Omegas signatur, ty den börjar och slutar med en lagstiftande handling, vilket är en nations tal.

> “The speaking of the nation is the action of its legislative and judicial authorities.” The Great Controversy, 443.

> ”Nationens tal är handlingen hos dess lagstiftande och dömande myndigheter.” Den stora striden, 443.

A primary characteristic of the earth beast is its speaking. The Constitution of the United States was a divine document that opened the doors for religious and political freedom, and in so doing swallowed the “flood” of persecution that had been carried on for centuries by the kings of Europe and the Catholic church.

Ett av jorddjurets främsta kännetecken är dess tal. Förenta staternas konstitution var ett gudomligt dokument som öppnade dörrarna för religiös och politisk frihet och därigenom uppslukade den ”flod” av förföljelse som under århundraden hade drivits fram av Europas kungar och den katolska kyrkan.

> And the serpent cast out of his mouth water as a flood after the woman, that he might cause her to be carried away of the flood. And the earth helped the woman, and the earth opened her mouth, and swallowed up the flood which the dragon cast out of his mouth. Revelation 12:15, 16.

> Och ormen lät ur sin mun strömma vatten som en flod efter kvinnan, för att han skulle svepa bort henne med floden. Men jorden hjälpte kvinnan, och jorden öppnade sin mun och slukade floden som draken lät strömma ur sin mun. Uppenbarelseboken 12:15, 16.

At the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy it will again speak, but then it will speak as a dragon, by enforcing the Sunday law.

Vid slutet av jorddjurets regering som det sjätte riket i Bibelns profetia skall det åter tala, men då skall det tala som en drake genom att genomdriva söndagslagen.

> And I beheld another beast coming up out of the earth; and he had two horns like a lamb, and he spake as a dragon. Revelation 13:11.

> Och jag såg ett annat vilddjur stiga upp ur jorden; och det hade två horn likt ett lamm, och det talade såsom en drake. Uppenbarelseboken 13:11.

The earth beast began as the sixth kingdom in 1798, when the papacy was robbed of its strength.

Vilddjuret från jorden började som det sjätte riket år 1798, när påvedömet berövades sin styrka.

> “And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> "Och när påvedömet, berövat sin styrka, tvingades att upphöra med förföljelsen, såg Johannes en ny makt stiga upp för att ge eko åt drakens röst och fullfölja samma grymma och hädiska verk. Denna makt, den sista som skall föra krig mot kyrkan och Guds lag, symboliserades av ett vilddjur med lammlika horn." Signs of the Times, 1 november 1899.

In 1798, when the papacy received its deadly wound, the United States spoke, and as is always the case with Alpha and Omega, the speaking at the beginning prefigured the speaking at the end. The Alien and Sedition Acts were spoken into law in 1798, prefiguring the laws that are implemented at the end addressing illegal immigration, and the media.

År 1798, när påvedömet mottog sitt dödliga sår, talade Förenta staterna, och såsom alltid är fallet med Alfa och Omega, förebådade talandet i början talandet i slutet. Alien- och Sedition Acts stadfästes som lag år 1798 och förebådade de lagar som genomförs i slutet och som avser illegal invandring och medierna.

The period we are considering from 1776 to 1798 possesses the signature of Alpha and Omega, for it identifies the “speaking” of the Declaration of Independence in the beginning, which typifies the Alien and Sedition Acts of 1798. In the middle of that period, you find the Constitution of the United States. The period provides a prophetic representation of the earth beast’s reign, for it begins speaking as a lamb, but the period ends with legislation representing a dragon. But as is often the case the beginning and ending of a thing align with opposites. The first waymark of the period is represented in the last waymark, and the middle waymark was the Constitution of the United States, which was ratified by THIRTEEN states. The Hebrew word “truth” was created by the first letter, followed by the thirteenth letter, followed by the last letter of the Hebrew alphabet.

Den period vi här betraktar, från 1776 till 1798, bär Alfa och Omegans signatur, ty den identifierar ”talet” i Självständighetsförklaringen i början, vilket är en förebild på Alien and Sedition Acts av år 1798. Mitt i denna period finner man Förenta staternas konstitution. Perioden utgör en profetisk framställning av jorddjurets välde, ty den börjar tala som ett lamm, men perioden slutar med lagstiftning som representerar en drake. Men såsom ofta är fallet står början och slutet av en sak i överensstämmelse med motsatser. Periodens första waymark representeras i den sista waymarken, och waymarken i mitten var Förenta staternas konstitution, vilken ratificerades av TRETTON stater. Det hebreiska ordet för ”sanning” bildades av den första bokstaven, följd av den trettonde bokstaven, följd av den sista bokstaven i det hebreiska alfabetet.

The period we are now considering bears the signature of the First and the Last, who is the Truth. The period represents a period that leads to the beginning of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy, and it therefore represents a period that leads to the end of the earth beast’s reign as the sixth kingdom of Bible prophecy. That period began at the time of the end in 1989. 1776 to 1798 is to be laid upon 1989 to the soon coming Sunday law when the earth beast speaks as a dragon, as represented by the Alien and Sedition Acts.

Den period vi nu betraktar bär den Förstes och den Sistes signatur, han som är Sanningen. Perioden representerar en tidsperiod som leder fram till början av jorddjurets regering som den sjätte konungadömet i Bibelns profetia, och den representerar därför en tidsperiod som leder fram till slutet av jorddjurets regering som den sjätte konungadömet i Bibelns profetia. Den perioden började vid ändens tid år 1989. 1776 till 1798 skall läggas på 1989 till den snart kommande söndagslagen, då jorddjuret talar såsom en drake, så som det framställs genom Alien and Sedition Acts.

It is worthwhile to place another prophetic truth into our study. That truth is an element of the “time of the end” as a symbol that is often overlooked. Laodicean Adventism may very well know that 1798 was the “time of the end,” but their understanding generally ends there, for they have no clue that every reform line parallels the other reform lines. Every reform line begins with the “time of the end.”

Det är värdefullt att infoga ännu en profetisk sanning i vår studie. Den sanningen är ett inslag i ”ändens tid” som en symbol som ofta förbises. Laodiceisk adventism må mycket väl veta att 1798 var ”ändens tid”, men deras förståelse slutar i allmänhet där, ty de har ingen aning om att varje reformlinje löper parallellt med de andra reformlinjerna. Varje reformlinje börjar med ”ändens tid”.

Moses typified Christ, and Moses directly stated that fact, and Peter confirmed it in the book of Acts.

Mose var en förebild för Kristus, och Mose sade detta uttryckligen, och Petrus bekräftade det i Apostlagärningarna.

> The Lord thy God will raise up unto thee a Prophet from the midst of thee, of thy brethren, like unto me; unto him ye shall hearken. Deuteronomy 18:15.

> HERREN, din Gud, skall låta en profet lik mig uppstå åt dig, ur din mitt, av dina bröder; till honom skall ni höra. 5 Moseboken 18:15.

Jesus was to be “like unto” Moses.

Jesus skulle vara ”lik” Mose.

> And now, brethren, I wot that through ignorance ye did it, as did also your rulers. But those things, which God before had showed by the mouth of all his prophets, that Christ should suffer, he hath so fulfilled. Repent ye therefore, and be converted, that your sins may be blotted out, when the times of refreshing shall come from the presence of the Lord; And he shall send Jesus Christ, which before was preached unto you: Whom the heaven must receive until the times of restitution of all things, which God hath spoken by the mouth of all his holy prophets since the world began. For Moses truly said unto the fathers, A prophet shall the Lord your God raise up unto you of your brethren, like unto me; him shall ye hear in all things whatsoever he shall say unto you. And it shall come to pass, that every soul, which will not hear that prophet, shall be destroyed from among the people. Yea, and all the prophets from Samuel and those that follow after, as many as have spoken, have likewise foretold of these days. Acts 3:17–24.

> Och nu, bröder, jag vet att ni handlade i okunnighet, liksom också era rådsherrar. Men det som Gud på förhand hade förkunnat genom alla sina profeters mun, att Kristus skulle lida, det har han så uppfyllt. Omvänd er därför och vänd tillbaka, för att era synder må utplånas, så att tider av vederkvickelse kommer från Herrens ansikte; och han skall sända Jesus Kristus, som förut blev förkunnad för er, honom som himmelen måste ta emot intill tiderna för alltings återställelse, om vilka Gud har talat genom alla sina heliga profeters mun alltifrån världens begynnelse. Ty Mose sade sannerligen till fäderna: En profet lik mig skall Herren, er Gud, låta uppstå åt er av era bröder; honom skall ni höra i allt vad han säger till er. Och det skall ske att varje själ som inte hör den profeten skall utrotas ur folket. Ja, och alla profeterna, från Samuel och de som följde efter, alla som har talat, har också förkunnat om dessa dagar. Apg. 3:17–24.

The time of the end in the history of Moses was his birth, and it typified the birth of Christ. At the births of both Christ and of Moses there was an increase of knowledge that would test that generation. The knowledge of both their births led both the dragon power of Egypt and of Rome to attempt to kill the promised ones of prophecy. The shepherds on the hills, the wise men from the east represent those who understood the increase of knowledge at the time of the end.

Ändens tid i Moses historia var hans födelse, och den förebildade Kristi födelse. Vid både Kristi och Moses födelse skedde en ökning av kunskap som skulle pröva den generationen. Kunskapen om bådas födelse ledde till att både Egyptens och Roms drakmakt försökte döda de utlovade gestalterna i profetian. Herdarna på kullarna, de vise männen från östern, representerar dem som förstod ökningen av kunskap vid ändens tid.

What is commonly missed is that there are two waymarks in the time of the end. It was not only Moses that was born, but three years prior his brother Aaron was born. Six months before Christ was born his cousin John was born. 1798 is the most common recognition of the “time of the end,” and in 1798 the beast (the political apparatus) (the whore) had ridden upon through the Dark Ages was killed, and a year later the “woman” who had ridden that beast also died.

Det som vanligtvis förbises är att det finns två vägmärken vid ändens tid. Det var inte endast Mose som föddes, utan tre år tidigare föddes hans bror Aron. Sex månader före Kristi födelse föddes hans kusin Johannes. 1798 är den vanligast erkända tidpunkten för ”ändens tid”, och år 1798 dödades vilddjuret (den politiska maktapparat) som skökan hade ridit på genom den mörka medeltiden, och ett år senare dog också ”kvinnan” som hade ridit på det vilddjuret.

In 1989 there were two presidents. Reagan ruled until the inauguration in 1989, and then Bush the first began his reign. The end of the twelve hundred and sixty years had been typified by the seventy years of captivity in Babylon, and when General Cyrus, the nephew of Darius, executed Belshazzar on the night of the feast, Darius was the actual king. Darius and Cyrus represent the two waymarks of that time of the end.

År 1989 fanns det två presidenter. Reagan regerade fram till installationen 1989, och därefter började den förste Bush sin regeringstid. Slutet på de ett tusen två hundra sextio åren hade förebildats av de sjuttio åren i fångenskap i Babylon, och när general Cyrus, Darius’ systerson, avrättade Belsassar på festnattens kväll, var Darius den faktiske kungen. Darius och Cyrus representerar de två vägmärkena för den ändens tid.

The prophetic relationship between Moses and Aaron, John and Jesus, Darius and Cyrus, the papacy and the pope and Reagan and Bush are all sources of prophetic light when studied with the correct methodology. What we would point to here is that John, Jesus’ cousin, was the voice in the wilderness, which had been typified by Moses’ brother Aaron, who travelled into the wilderness to meet Moses, in order to be his voice.

Det profetiska förhållandet mellan Mose och Aron, Johannes och Jesus, Darius och Kyros, påvedömet och påven samt Reagan och Bush är alla källor till profetiskt ljus när de studeras med den rätta metodologin. Vad vi här vill peka på är att Johannes, Jesu kusin, var rösten i öknen, vilken hade förebildats av Moses bror Aron, som begav sig ut i öknen för att möta Mose för att vara hans röst.

In the thirty-year period preceding Christ’s anointing, and for the thirty years preceding the antichrist, there is a waymark identifying a “voice.” For Christ it was the voice of John crying in the wilderness. In 533 Justinian made a decree identifying the antichrist as the corrector of heretics and the head of the church. Justinian’s decree was the “voice” that prepared for the Sunday law “decree” at the Council of Orleans in 538.

Under den trettioårsperiod som föregick Kristi smörjelse, och under de trettio år som föregår antikrist, finns ett vägmärke som identifierar en ”röst”. För Kristus var det Johannes’ röst, ropande i öknen. År 533 utfärdade Justinianus ett dekret som identifierade antikrist som heretikernas tillrättavisare och kyrkans överhuvud. Justinianus’ dekret var den ”röst” som beredde vägen för söndagslags-”dekretet” vid kyrkomötet i Orléans år 538.

General Cyrus’ army was the voice identifying that Darius’ conquering of Babylon was imminent.

General Kyros’ armé var den röst som tillkännagav att Dareios’ erövring av Babylon var nära förestående.

> “The advent of the army of Cyrus before the walls of Babylon was to the Jews a sign that their deliverance from captivity was drawing nigh. More than a century before the birth of Cyrus, Inspiration had mentioned him by name, and had caused a record to be made of the actual work he should do in taking the city of Babylon unawares, and in preparing the way for the release of the children of the captivity. Through Isaiah the word had been spoken:

> ”Framträdandet av Kyros här inför Babylons murar var för judarna ett tecken på att deras befrielse ur fångenskapen närmade sig. Mer än ett århundrade före Kyros födelse hade Inspirationen nämnt honom vid namn och låtit uppteckna det verk han faktiskt skulle utföra, då han skulle inta staden Babylon oväntat och bereda vägen för fångenskapens barns frigivning. Genom Jesaja hade ordet talats:”

> “‘Thus saith the Lord to His anointed, to Cyrus, whose right hand I have holden, to subdue nations before him; … to open before him the two-leaved gates; and the gates shall not be shut; I will go before thee, and make the crooked places straight: I will break in pieces the gates of brass, and cut in sunder the bars of iron: and I will give thee the treasures of darkness, and hidden riches of secret places, that thou mayest know that I, the Lord, which call thee by thy name, am the God of Israel.’ Isaiah 45:1–3.” Prophets and Kings, 551.

> ”Så säger Herren till sin smorde, till Koresh, vilkens högra hand jag har fattat för att kuva folk inför honom; … för att öppna de tvåflyglade portarna framför honom; och portarna skall inte stängas; jag skall gå framför dig och göra de krokiga vägarna raka; jag skall slå kopparportarna i stycken och hugga av järnbommarna; och jag skall ge dig mörkrets skatter och gömda rikedomar på hemliga platser, för att du må veta att jag, Herren, som kallar dig vid ditt namn, är Israels Gud.” Jesaja 45:1–3.” Prophets and Kings, 551.

When it is recognized that it is two witnesses or two waymarks by which a prophetic “time of the end,” is established, it can also be recognized that one of the two waymarks represents an identification, announcement or warning of the approaching history. Aaron, John, Cyrus, and Justinian represent a waymark that precedes the time of the end. The time of the end in 1798 is the end of the period represented from 1776 through to 1798. The waymark in the middle of that history is the voice crying in the wilderness for the approaching history. That history began with a publication rejecting the dictatorial rule of either a king or pope, and it ended with a publication representing the character of a dictator. The publication in the middle represented the “warning” of the coming history, and the warning was that the Constitution of the United States would be overturned at the end of the history.

När det erkänns att det är två vittnen eller två vägmarkeringar genom vilka en profetisk ”ändens tid” fastställs, kan det också erkännas att en av de två vägmarkeringarna representerar en identifiering, ett tillkännagivande eller en varning om den annalkande historien. Aron, Johannes, Cyrus och Justinianus representerar en vägmarkering som föregår ändens tid. Ändens tid år 1798 är slutet på den period som representeras från 1776 fram till 1798. Vägmarkeringen i mitten av den historien är rösten som ropar i öknen om den annalkande historien. Den historien började med en publikation som förkastade det diktatoriska styret från antingen en kung eller en påve, och den slutade med en publikation som representerade en diktators karaktär. Publikationen i mitten representerade ”varningen” för den kommande historien, och varningen var att Förenta staternas konstitution skulle omstörtas vid slutet av historien.

That line of history began to be repeated in 1989, and it ends at the Sunday law when the warning from the wilderness two hundred years earlier in 1789 is rejected. 1989 was the time of the end at the end of verse forty, and it aligns with the time of the end in 1798. 1989 aligns with 1776, and the Sunday law represents 1798. In the middle of the history where the effect of every vision is accomplished, the history that began on September 11, 2001, and continues until the warning of 1789, is fulfilled and the Constitution is overturned. There must be a waymark in the middle, for God never changes. That waymark would represent a warning for the prophetic history that begins at the soon-coming Sunday law.

Denna historiska linje började upprepas år 1989, och den slutar vid söndagslagen, när varningen från öknen två hundra år tidigare, år 1789, förkastas. 1989 var ändens tid vid slutet av vers fyrtio, och det sammanfaller med ändens tid år 1798. 1989 sammanfaller med 1776, och söndagslagen representerar 1798. Mitt i den historia där varje syns verkan fullbordas, den historia som började den 11 september 2001 och fortsätter fram till varningen år 1789, går i uppfyllelse och konstitutionen omstörtas. Det måste finnas ett vägmärke i mitten, ty Gud förändras aldrig. Detta vägmärke skulle representera en varning för den profetiska historia som börjar vid den snart annalkande söndagslagen.

1989 marks the time of the end in verse forty that leads to the Sunday law in verse forty-one. The warning message that arrived after the time of the end, but before the Sunday law was September 11, 2001. It warns that at the conclusion of that period of history, the third Woe that arrived on September 11, 2001, and was immediately restrained, would strike again as an unexpected surprise, and thousands of cities would be destroyed. When that destruction arrives Satan would begin his marvelous work, and that work begins at the soon coming Sunday law.

1989 markerar ändens tid i vers fyrtio, vilken leder fram till söndagslagen i vers fyrtioett. Varningsbudskapet som kom efter ändens tid, men före söndagslagen, var den 11 september 2001. Det varnar för att vid slutet av den historiska perioden skulle det tredje Ve, som kom den 11 september 2001 och omedelbart hölls tillbaka, slå till igen som en oväntad överraskning, och tusentals städer skulle förstöras. När den förstörelsen kommer skulle Satan påbörja sitt märkliga verk, och det verket börjar med den snart annalkande söndagslagen.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy, . . . neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> ”O att Guds folk hade en känsla för den förestående förstörelsen av tusentals städer, vilka nu nästan helt är överlämnade åt avgudadyrkan! Men många av dem som borde förkunna sanningen anklagar och fördömer sina bröder. När Guds omvändande kraft kommer över sinnena, skall en avgjord förändring äga rum. Människor kommer inte att ha någon benägenhet att kritisera och bryta ner. De kommer inte att inta en ställning som hindrar ljuset från att lysa för världen. Deras kritik, deras anklagelser, skall upphöra. Fiendens makter samlar sig till strid. Hårda konflikter ligger framför oss. Slut er samman, mina bröder och systrar, slut er samman. Bind er till Kristus. ’Sägen inte: En sammansvärjning,... och frukten inte vad de frukta, och förskräcken er inte. Herren Sebaot, honom skall ni hålla helig; honom skall ni frukta, och för honom skall ni förskräckas. Och han skall vara en helgedom; men en stötesten och en klippa till fall för båda Israels hus, en snara och en giller för Jerusalems invånare. Och många bland dem skall stappla och falla och bli krossade och bli snärjda och fångade.’”

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> ”Världen är en teater. Skådespelarna, dess invånare, förbereder sig att spela sin roll i det sista stora dramat. Gud förloras ur sikte. Bland mänsklighetens stora massor finns ingen enhet, utom när människor sammansluter sig för att fullfölja sina själviska syften. Gud ser på. Hans avsikter med avseende på sina upproriska undersåtar kommer att fullbordas. Världen har inte givits i människors händer, även om Gud tillåter förvirringens och oordningens makter att råda för en tid. En makt från djupet verkar för att framkalla de sista stora scenerna i dramat, — Satan som uppträder såsom Kristus och verkar med all orättfärdighetens bedräglighet bland dem som binder sig samman i hemliga sällskap. De som ger efter för sammanslutningens lidelse fullföljer fiendens planer. Orsaken kommer att följas av verkan.”

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> ”Överträdelsen har nästan nått sin gräns. Förvirring fyller världen, och en stor förskräckelse skall snart komma över människorna. Slutet är mycket nära. Vi som känner sanningen bör förbereda oss för det som snart skall bryta in över världen som en överväldigande överraskning.” Review and Herald, 10 september 1903.

The warning that was typified by the introduction of the Constitution in 1789, is the warning of the third angel, which returns to the second Kadesh, when the sealing of the one hundred and forty-four thousand begins. That warning is the warning of the first voice of Revelation chapter eighteen, and not only did the great buildings of New York City come down at that time, but the very essence of the Constitution was changed. The Constitution was written and based upon English law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is innocent, until proven guilty.” The Constitution was written for the purpose of rejecting what is known as Roman law, whose basic philosophy can be simply defined as “a person is guilty, until proven innocent.”

Varningen som förebildades genom införandet av Konstitutionen år 1789 är den tredje ängelns varning, vilken återvänder till det andra Kadesh, när beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen börjar. Den varningen är varningen från den första rösten i Uppenbarelseboken kapitel arton, och inte bara föll de stora byggnaderna i New York City vid den tiden, utan själva essensen av Konstitutionen förändrades. Konstitutionen skrevs och grundades på engelsk rätt, vars grundläggande filosofi enkelt kan definieras som: ”en person är oskyldig tills hans skuld har bevisats.” Konstitutionen skrevs i syfte att förkasta det som är känt som romersk rätt, vars grundläggande filosofi enkelt kan definieras som: ”en person är skyldig tills hans oskuld har bevisats.”

The warning from the wilderness in 1789, represented by the Constitution, represents the warning of September 11, 2001, and not only did the burning buildings mark that history with a literal fulfillment, but the passage (speaking) of the Patriot Act also represented the warning.

Varningen från vildmarken år 1789, representerad av konstitutionen, representerar varningen den 11 september 2001, och de brinnande byggnaderna utmärkte inte bara denna historia genom en bokstavlig uppfyllelse, utan även antagandet av Patriot Act representerade varningen.

The Patriot Act (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) was introduced in the United States Congress shortly after the terrorist attacks on September 11, 2001. The bill was introduced in the House of Representatives on October 23, 2001, and in the Senate on October 24, 2001. It was signed into law by President George W. Bush on October 26, 2001. The Patriot Act aimed to enhance the government’s ability to investigate and prevent acts of terrorism and expand surveillance and law enforcement powers, and it rejected the basic and fundamental principle of English law that identifies that a man is innocent, until proven guilty. It is still used today by the elite within the government to circumvent due process of law, privacy and fair trials.

Patriot Act (Uniting and Strengthening America by Providing Appropriate Tools Required to Intercept and Obstruct Terrorism Act of 2001) lades fram i Förenta staternas kongress kort efter terroristattackerna den 11 september 2001. Lagförslaget lades fram i representanthuset den 23 oktober 2001 och i senaten den 24 oktober 2001. Det undertecknades till lag av president George W. Bush den 26 oktober 2001. Patriot Act syftade till att stärka regeringens förmåga att utreda och förebygga terrorhandlingar samt att utvidga befogenheterna för övervakning och brottsbekämpning, och den förkastade den engelska rättens grundläggande och fundamentala princip som fastslår att en människa är oskyldig till dess att hennes skuld bevisats. Den används alltjämt i dag av eliten inom regeringen för att kringgå rättssäkerhet, privatlivets skydd och rätten till rättvisa rättegångar.

We will continue this study in our next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i vår nästa artikel.

> “What is our condition in this fearful and solemn time? Alas, what pride is prevailing in the church, what hypocrisy, what deception, what love of dress, frivolity, and amusement, what desire for the supremacy! All these sins have clouded the mind, so that eternal things have not been discerned. Shall we not search the Scripture, that we may know where we are in this world’s history? Shall we not become intelligent in regard to the work that is being accomplished for us at this time, and the position that we as sinners should occupy while this work of atonement is going forward? If we have any regard for our souls’ salvation, we must make a decided change. We must seek the Lord with true penitence; we must with deep contrition of soul confess our sins, that they may be blotted out.

> ”Hurudan är vår tillstånd i denna fruktansvärda och högtidliga tid? Ack, vilket högmod som råder i församlingen, vilket skrymteri, vilket bedrägeri, vilken kärlek till klädsel, lättsinne och nöjen, vilken strävan efter överhöghet! Alla dessa synder har förmörkat sinnet, så att de eviga tingen inte har urskilts. Skall vi inte rannsaka Skriften, så att vi må veta var vi befinner oss i denna världshistoria? Skall vi inte bli insiktsfulla beträffande det verk som fullbordas för oss i denna tid, och den ställning som vi såsom syndare bör inta medan detta försoningsverk pågår? Om vi hyser någon omsorg om våra själars frälsning, måste vi genomföra en bestämd förändring. Vi måste söka Herren med sann botfärdighet; vi måste med djup själslig förkrosselse bekänna våra synder, för att de må bli utplånade.

> “We must no longer remain upon the enchanted ground. We are fast approaching the close of our probation. Let every soul inquire, How do I stand before God? We know not how soon our names may be taken into the lips of Christ, and our cases be finally decided. What, oh, what will these decisions be! Shall we be counted with the righteous, or shall we be numbered with the wicked?

> ”Vi får inte längre förbli på den förtrollade marken. Vi närmar oss hastigt slutet av vår prövotid. Må varje själ fråga sig: Hur står jag inför Gud? Vi vet inte hur snart våra namn må tas på Kristi läppar och våra fall slutgiltigt avgöras. Vad, o, vad skall dessa beslut bli? Skall vi räknas bland de rättfärdiga, eller skall vi räknas till de ogudaktiga?

> “Let the church arise, and repent of her back-slidings before God. Let the watchmen awake, and give the trumpet a certain sound. It is a definite warning that we have to proclaim. God commands his servants, ‘Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins.’ The attention of the people must be gained; unless this can be done, all effort is useless; though an angel from heaven should come down and speak to them, his words would do no more good than if he were speaking into the cold ear of death. The church must arouse to action. The Spirit of God can never come in until she prepares the way. There should be earnest searching of heart. There should be united, persevering prayer, and through faith a claiming of the promises of God. There should be, not a clothing of the body with sackcloth, as in ancient times, but a deep humiliation of soul. We have not the first reason for self-congratulation and self exaltation. We should humble ourselves under the mighty hand of God. He will appear to comfort and bless the true seekers.

> ”Må församlingen resa sig och omvända sig från sina avfälligheter inför Gud. Må väktarna vakna och låta basunen ge en tydlig klang. Det är en bestämd varning som vi har att förkunna. Gud befaller sina tjänare: ’Ropa med full hals, håll inte tillbaka, höj din röst som en basun och förkunna för mitt folk deras överträdelse och för Jakobs hus deras synder.’ Folkets uppmärksamhet måste vinnas; om detta inte kan ske, är all ansträngning fåfäng; även om en ängel från himlen skulle stiga ner och tala till dem, skulle hans ord inte göra mer nytta än om han talade in i dödens kalla öra. Församlingen måste väckas till handling. Guds Ande kan aldrig komma in förrän hon bereder vägen. Det bör ske ett allvarligt självrannsakande. Det bör finnas förenad, uthållig bön och genom tron ett åberopande av Guds löften. Det bör finnas, inte ett klädande av kroppen i säcktyg såsom i forna tider, utan en djup förödmjukelse i själen. Vi har inte den första anledning till självtillfredsställelse och självupphöjelse. Vi bör ödmjuka oss under Guds mäktiga hand. Han skall träda fram för att trösta och välsigna de sanna sökarna.״

> “The work is before us; will we engage in it? We must work fast, we must go steadily forward. We must be preparing for the great day of the Lord. We have no time to lose, no time to be engaged in selfish purposes. The world is to be warned. What are we doing as individuals to bring the light before others? God has left to every man his work; everyone has a part to act, and we cannot neglect this work except at the peril of our souls.

> ”Arbetet ligger framför oss; skall vi ta del i det? Vi måste arbeta skyndsamt, vi måste stadigt gå framåt. Vi måste bereda oss för Herrens stora dag. Vi har ingen tid att förlora, ingen tid att vara upptagna av själviska syften. Världen skall varnas. Vad gör vi som enskilda för att föra ljuset fram inför andra? Gud har lämnat åt varje människa hennes uppgift; var och en har en del att fullgöra, och vi kan inte försumma detta arbete annat än med fara för våra själar.

> “O my brethren, will you grieve the Holy Spirit, and cause it to depart? Will you shut out the blessed Saviour, because you are unprepared for his presence? Will you leave souls to perish without the knowledge of the truth, because you love your ease too well to bear the burden that Jesus bore for you? Let us awake out of sleep. ‘Be sober, be vigilant; because your adversary the Devil, as a roaring lion, walketh about, seeking whom he may devour.’” Review and Herald, March 22, 1887.

> ”O mina bröder, skall ni bedröva den helige Ande och förmå honom att vika bort? Skall ni stänga ute den välsignade Frälsaren, därför att ni är oförberedda för hans närvaro? Skall ni lämna själar att förgås utan kunskap om sanningen, därför att ni alltför mycket älskar er bekvämlighet för att bära den börda som Jesus bar för er? Låt oss vakna upp ur sömnen. ’Var nyktra, vaka; ty er motståndare djävulen går omkring såsom ett rytande lejon och söker efter vem han må uppsluka.’” Review and Herald, 22 mars 1887.

Back to Articles