Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Forty-Five

Joels bok och den laodiceiska sjundedagsadventistförsamlingen – nummer fyrtiofem

Number Forty-Five

Nummer fyrtiofem

Author

Jeff Pippenger

Published

February 12, 2026

Formats

PDF
Word
Song MP3

## Review

Översikt

Leviticus twenty-three identifies three tests within the Pentecostal season of the one hundred and forty-four thousand. Aligning the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, and then aligning the forty days that Christ taught the disciples face to face before His ascension with the day of first fruits creates an overall structure that represents the three angel’s messages.

Tredje Moseboken 23 identifierar tre prövningar inom pingstsäsongen för de etthundrafyrtiofyra tusen. Genom att sammanföra lövhyddohögtidens första dag med pingstdagen, och därefter sammanföra de fyrtio dagar då Kristus undervisade lärjungarna ansikte mot ansikte före sin himmelsfärd med förstlingsfruktens dag, uppstår en övergripande struktur som representerar de tre änglarnas budskap.

When the “death, burial and resurrection” is applied as a single prophetic waymark that has three steps; as it is represented by Christ’s baptism, we find that five days after the resurrection on the day of first fruits, the end of the seven day feast of unleavened bread arrives as a holy convocation. Thus, at Christ’s resurrection, which aligns with the first fruit offering, there follows a five-day period.

När ”döden, begravningen och uppståndelsen” tillämpas som ett enda profetiskt vägmärke som har tre steg, såsom det framställs genom Kristi dop, finner vi att fem dagar efter uppståndelsen, på förstlingsfruktens dag, infaller slutet på det sju dagar långa det osyrade brödets högtid som en helig sammankomst. Således följer, vid Kristi uppståndelse, vilken sammanfaller med förstlingsoffret, en period på fem dagar.

At the end of the structure which is created by aligning the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, there is another waymark with three steps, also followed by five days that reaches unto Pentecost.

Vid slutet av den struktur som skapas genom att den första dagen i lövhyddohögtiden sammanställs med pingstdagen, finns ytterligare ett vägmärke med tre steg, också följt av fem dagar, som sträcker sig fram till pingsten.

Between those two ‘three-step waymarks followed by five days,’ is a period of thirty days. When we align the first day of the feast of Tabernacles with the day of Pentecost, we understand that five days before the feast of Tabernacles was the Day of Atonement. Ten days before the day of Atonement was the feast of Trumpets. The forty days of Christ teaching face to face after His resurrection on the day of first fruits, aligns five days after the feast of Trumpets, and five days before the day of atonement.

Mellan dessa två ”trestegs-vägmärken följda av fem dagar” ligger en period om trettio dagar. När vi låter lövhyddohögtidens första dag sammanfalla med pingstdagen, förstår vi att fem dagar före lövhyddohögtiden var försoningsdagen. Tio dagar före försoningsdagen var basunhögtiden. De fyrtio dagar då Kristus undervisade ansikte mot ansikte efter sin uppståndelse på förstlingsfruktens dag, sammanfaller fem dagar efter basunhögtiden och fem dagar före försoningsdagen.

The three-step waymark of His ‘death, burial and resurrection,’ followed by five days unto the end of the feast of unleavened bread is then repeated thirty days later when the three-step waymark of ‘trumpets, ascension, and judgment,’ that are then followed by five days unto Pentecost. The beginning three-step waymark is easily defined as one waymark with three steps, for it is directly identified as such with Christ’s baptism, that symbolizes His ‘death, burial and resurrection.’ The baptism was the alpha to the sacred 1,260-day period that culminated at His ‘death, burial and resurrection’ which was the omega to the 1,260 days.

Detta trestegsvägmärke av Hans ”död, begravning och uppståndelse”, följt av fem dagar fram till det osyrade brödets högtids slut, upprepas sedan trettio dagar senare i det trestegsvägmärke av ”basuner, himmelsfärd och dom”, som därefter följs av fem dagar fram till pingsten. Det inledande trestegsvägmärket definieras lätt som ett vägmärke med tre steg, eftersom det direkt identifieras som sådant genom Kristi dop, vilket symboliserar Hans ”död, begravning och uppståndelse”. Dopet var alfa till den heliga perioden om 1 260 dagar, vilken kulminerade i Hans ”död, begravning och uppståndelse”, som var omega till de 1 260 dagarna.

The three-step waymark at the end of the Pentecostal season must be recognized through prophetic application. In the fifty days of the Pentecostal season the same structure is found at the beginning and the ending. Based upon the principle that Christ always illustrates the end with the beginning we can identify the feast of trumpets, followed by the ascension, followed by the day of Atonement, followed by five days as one ‘three-step waymark followed by five days.’

Det trestegsvägmärke som finns vid slutet av den pentekostala perioden måste urskiljas genom profetisk tillämpning. I den pentekostala periodens femtio dagar återfinns samma struktur i början och i slutet. Grundat på principen att Kristus alltid illustrerar slutet genom början kan vi identifiera basunhögtiden, följd av himmelsfärden, följd av försoningsdagen, följd av fem dagar, såsom ett ”trestegsvägmärke följt av fem dagar.”

We also test the proposed three steps with the biblical guidelines of the characteristics of each of the three steps. Those three steps are represented repeatedly in God’s Word. They are the three angels; they are the courtyard, holy place and Most Holy Place; they are the work of the Holy Spirit in convicting of sin, righteousness and judgment. Identifying the feast of trumpets, the ascension and the day of Atonement as those three steps requires that each of the steps aligns with the established biblical testimony.

Vi prövar också de föreslagna tre stegen mot de bibliska riktlinjerna beträffande kännetecknen för vart och ett av de tre stegen. Dessa tre steg framställs gång på gång i Guds Ord. De är de tre änglarna; de är förgården, det heliga och det allra heligaste; de är den helige Andes verk i att överbevisa om synd, rättfärdighet och dom. Att identifiera basunhögtiden, himmelsfärden och försoningsdagen som dessa tre steg förutsätter att vart och ett av stegen står i överensstämmelse med det fastställda bibliska vittnesbördet.

Trumpets are a warning message and it is associated with the first angel who cries out “fear God.” The ascension of Christ is a symbol of the glory of His Second Coming, for the second expression of the first angel is “give Him glory.” The day of Atonement is the symbol of judgment, and the third expression of the first angel is “the hour of His judgment is come.” There are several ways to identify that the prophetic characteristics of the three steps in the waymark at the end of the Pentecostal season represent the three steps of the everlasting gospel, where many are “purified, made white and tried.”

Basunerna är ett varningsbudskap, och det är förbundet med den förste ängeln som ropar: ”Frukta Gud.” Kristi himmelsfärd är en symbol för härligheten i hans andra ankomst, ty den andre formuleringen hos den förste ängeln är: ”Ge honom ära.” Försoningsdagen är domen som symbol, och den tredje formuleringen hos den förste ängeln är: ”Hans doms stund har kommit.” Det finns flera sätt att urskilja att de profetiska kännetecknen hos de tre stegen i waymarken vid slutet av pingstsäsongen representerar de tre stegen i det eviga evangeliet, där många blir ”renade, gjorda vita och prövade”.

This being so, you then may see that in the first waymark of three steps the barley first fruit offering is given, and in the last waymark of the three steps the wheat first fruit offering is given. You then might see that the alpha three steps of the Pentecostal season identify unleavened bread, but the omega waymark of three steps identify leavened bread. You then could even see that in the three-step waymark in the beginning is where Christ was lifted up to draw all men, and in the ending three-step waymark the ensign of the one hundred and forty-four thousand is lifted up to draw the Gentiles.

Då detta är så, kan ni alltså se att i det första vägmärket av tre steg ges förstlingsoffret av korn, och i det sista vägmärket av de tre stegen ges förstlingsoffret av vete. Ni kan då se att de tre alfa-stegen i pingsttidens period betecknar osyrat bröd, men att omega-vägmärket av tre steg betecknar syrat bröd. Ni kan till och med se att det är i vägmärket av tre steg i början som Kristus blev upplyft för att dra alla människor till sig, och att det i det avslutande vägmärket av tre steg är baneret för de etthundrafyrtiofyra tusen som lyfts upp för att dra hedningarna.

The first and third angels are the same angel at the prophetic level, for the first is the beginning—and the third is the ending. The alpha first angel announces the opening of judgment and the omega last angel announces the close of judgment. The first angel’s message was empowered by the fulfillment of Islam on August 11, 1840, and the third angel was empowered by a fulfillment of Islam on 9/11. Sister White informs us that the mission of both the first and the third angel was to lighten the earth with its glory. Other witnesses are abundant, and they provide ample support for identifying the structure of the Pentecostal season as set forth in the fifty days from Christ’s resurrection unto Pentecost, with the first twenty-two verses of Leviticus twenty-three and the last twenty-two verses of Leviticus twenty-three. Between the two waymarks that are a waymark of three steps followed by five days is a thirty-day period that represents the second angel.

Den första och den tredje ängeln är på den profetiska nivån samma ängel, ty den första är början — och den tredje är slutet. Den första alfaängeln tillkännager domens öppnande, och den sista omegaängeln tillkännager domens avslutning. Den första ängelns budskap gavs kraft genom Islams uppfyllelse den 11 augusti 1840, och den tredje ängeln gavs kraft genom en uppfyllelse av Islam den 11 september. Syster White upplyser oss om att både den första och den tredje ängelns uppdrag var att upplysa jorden med sin härlighet. Andra vittnesbörd är rikligt förekommande, och de ger rikligt stöd för att identifiera den pentekostala säsongens struktur så som den framställs i de femtio dagarna från Kristi uppståndelse till pingsten, med de första tjugotvå verserna i Tredje Moseboken tjugotre och de sista tjugotvå verserna i Tredje Moseboken tjugotre. Mellan de två vägmärken som utgör ett vägmärke av tre steg följt av fem dagar finns en trettiodagarsperiod som representerar den andra ängeln.

The first waymark of ‘three steps followed by five’ days is the first angel, the thirty days is the second angel and the second waymark of ‘three steps followed by five’ days is the third angel. These three steps cover the entire Pentecostal season up to Pentecost, which then marks the beginning of the seven days of the feast of Tabernacles that represents the outpouring of the latter rain during the Sunday law crisis beginning at the Sunday law in the United States and continuing until Michael stands up and human probation closes. The structure is divine, but it produces some serious considerations.

Det första vägmärket med ”tre steg följda av fem” dagar är den första ängeln, de trettio dagarna är den andra ängeln, och det andra vägmärket med ”tre steg följda av fem” dagar är den tredje ängeln. Dessa tre steg omfattar hela pingstsäsongen fram till pingsten, som därefter markerar början på lövhyddohögtidens sju dagar, vilka representerar utgjutelsen av det sena regnet under söndagslagens kris, med början vid söndagslagen i Förenta staterna och fortsättande till dess att Mikael står upp och människans nådatid avslutas. Strukturen är gudomlig, men den medför några allvarliga överväganden.

## Serious Considerations

Allvarliga överväganden

It is evident that the waymark represented by the ‘trumpets, ascension and judgment’ is the litmus and third test. The third test is always the litmus test, where character is manifested, but never developed.

Det är uppenbart att vägmarken som representeras av ”basunerna, himmelsfärden och domen” är lackmusprovet och det tredje provet. Det tredje provet är alltid lackmusprovet, där karaktären uppenbaras, men aldrig utvecklas.

> “Character is revealed by a crisis. When the earnest voice proclaimed at midnight, ‘Behold, the bridegroom cometh; go ye out to meet him,’ the sleeping virgins roused from their slumbers, and it was seen who had made preparation for the event. Both parties were taken unawares, but one was prepared for the emergency, and the other was found without preparation. Character is revealed by circumstances. Emergencies bring out the true metal of character. Some sudden and unlooked-for calamity, bereavement, or crisis, some unexpected sickness or anguish, something that brings the soul face to face with death, will bring out the true inwardness of the character. It will be made manifest whether or not there is any real faith in the promises of the word of God. It will be made manifest whether or not the soul is sustained by grace, whether there is oil in the vessel with the lamp.

> ”Karaktären uppenbaras genom en kris. När den allvarliga rösten vid midnatt förkunnade: ’Se, brudgummen kommer; gå ut för att möta honom’, väcktes de sovande jungfrurna ur sin slummer, och det blev uppenbart vilka som hade gjort sig redo för händelsen. Båda grupperna överraskades, men den ena var beredd för nödläget, och den andra befanns vara utan beredelse. Karaktären uppenbaras genom omständigheterna. Nödlägen för fram karaktärens sanna halt. Någon plötslig och oförutsedd olycka, sorg eller kris, någon oväntad sjukdom eller ångest, något som för själen ansikte mot ansikte med döden, kommer att uppenbara karaktärens sanna inre beskaffenhet. Det kommer att bli uppenbart huruvida det finns någon verklig tro på Guds ords löften eller inte. Det kommer att bli uppenbart huruvida själen uppehålls av nåden, om det finns olja i kärlet med lampan.”

> “Testing times come to all. How do we conduct ourselves under the test and proving of God? Do our lamps go out? or do we still keep them burning? Are we prepared for every emergency by our connection with Him who is full of grace and truth? The five wise virgins could not impart their character to the five foolish virgins. Character must be formed by us as individuals.” Review and Herald, October 17, 1895.

> ”Prövningstider kommer över alla. Hur förhåller vi oss under Guds prövning och rannsakan? Slocknar våra lampor? eller håller vi dem fortfarande brinnande? Är vi beredda för varje nödläge genom vår förbindelse med Honom som är full av nåd och sanning? De fem kloka jungfrurna kunde inte meddela sin karaktär åt de fem oförståndiga jungfrurna. Karaktären måste formas av oss som individer.” Review and Herald, 17 oktober 1895.

When the feast of trumpets waymark arrives, your character is forever sealed, you are lifted up as an ensign and your sins are forever blotted out. The three steps represent three aspects of the sealing. The arrival of the message of the Midnight Cry manifests those who have oil and who are lifted up as an ensign as their sins are removed. The message, the work and the seal are all one waymark. It is a waymark “that brings the soul face to face with death” because of an “unlooked for calamity.” The trumpet of Islam represents that “unlooked for calamity.” At that point the message, “Behold the Bridegroom cometh,” is proclaimed five days in advance of the Sunday law, where the message changes unto the loud cry of the third angel.

När vägmärket för basunhögtiden anländer, blir din karaktär för evigt beseglad, du upphöjs såsom ett baner, och dina synder blir för evigt utplånade. De tre stegen representerar tre aspekter av beseglingen. Ankomsten av Midnattsropets budskap uppenbarar dem som har olja och som upphöjs såsom ett baner när deras synder avlägsnas. Budskapet, verket och sigillet är alla ett och samma vägmärke. Det är ett vägmärke ”som för själen ansikte mot ansikte med döden” på grund av en ”oväntad olycka”. Islams basun representerar den ”oväntade olyckan”. Vid den tidpunkten förkunnas budskapet: ”Se, Brudgummen kommer”, fem dagar före söndagslagen, då budskapet övergår i den tredje ängelns höga rop.

The three steps of the waymark are identifying elements of the sealing of and the lifting up of the one hundred and forty-four thousand, just before the Sunday law. It is clear that the litmus test of ‘trumpets, ascension and judgment’ has been represented by the Exeter camp meeting. The five days between the day of Atonement and Pentecost, represents the sixty-six days between the end of the Exeter camp meeting on August 17 unto October 22, 1844, when the door closed. Those sixty-six days of Millerite history are illustrating the latter days, and in this regard, they are illustrating the proclamation of the message of the Midnight Cry by the one hundred and forty-four thousand.

Vägmärkets tre steg är kännetecknande moment i förseglingen av och upphöjandet av de etthundrafyrtiofyra tusen, strax före söndagslagen. Det är tydligt att lackmustestet ”basuner, himmelsfärd och dom” har framställts genom lägermötet i Exeter. De fem dagarna mellan försoningsdagen och pingsten representerar de sextiosex dagarna från slutet av lägermötet i Exeter den 17 augusti till den 22 oktober 1844, då dörren stängdes. Dessa sextiosex dagar i millerithistorien illustrerar de sista dagarna, och i detta avseende illustrerar de förkunnelsen av Midnattsropets budskap genom de etthundrafyrtiofyra tusen.

The five days to Pentecost, aligns with the sixty-six days of the Millerites proclaiming the message of the Midnight Cry, which was also typified by Christ’s triumphal entry into Jerusalem. The first of the three steps is the feast of trumpets, which is the seventh trumpet, or third woe, or Islam in the latter days, and Christ’s triumphal entry was preceded by the loosing of an ass.

De fem dagarna fram till pingsten motsvarar de sextiosex dagarna då milleriterna förkunnade Midnattsropets budskap, vilket också förebildades genom Kristi triumfatoriska intåg i Jerusalem. Det första av de tre stegen är basunhögtiden, vilken är den sjunde basunen, eller det tredje ve, eller islam i de yttersta dagarna, och Kristi triumfatoriska intåg föregicks av att en åsna löstes.

Prophetically this identifies that the loosing of the ass marks the beginning of the triumphal entry, which is the Midnight Cry. Bible prophecy is to be applied in the latter days to the sixth kingdom of Bible prophecy—the earth beast, the United States. Islam will strike the United States, as it did at 9/11, thus marking the beginning of the proclamation of the Midnight Cry with a significant strike upon the United States by Islam, and the ending of the proclamation of the Midnight Cry with another significant strike upon the United States by Islam, for Jesus always illustrates the end of a thing with the beginning of a thing.

Profetiskt sett identifierar detta att lösandet av åsnan markerar början på det triumfatoriska intåget, vilket är Midnattsropet. Bibelns profetior ska i de sista dagarna tillämpas på det sjätte riket i Bibelns profetia – jorddjuret, Förenta staterna. Islam kommer att slå till mot Förenta staterna, såsom det gjorde den 11 september, och därmed markera början på förkunnelsen av Midnattsropet genom ett betydande angrepp mot Förenta staterna från islams sida, och slutet på förkunnelsen av Midnattsropet med ytterligare ett betydande angrepp mot Förenta staterna från islams sida, ty Jesus illustrerar alltid slutet på en sak med början på en sak.

The message of Pentecost is the message of the loud cry, and the loud cry is simply an escalation of the message of the Midnight Cry. In Millerite history the Midnight Cry ended when the door was closed on October 22, 1844, and it ends when the door closes at the Sunday law in the latter days. At Pentecost Peter proclaimed the message of Joel, and Pentecost is the omega ending of the Midnight Cry, so the alpha beginning of the Midnight Cry Peter must of prophetic necessity also be presenting the message of Joel. At the Midnight Cry Peter is in Acts chapter two, in the upper room at the third hour, and then on the same day at the ninth hour he is in the temple proclaiming Joel’s message.

Pingstbudskapet är budskapet i det höga ropet, och det höga ropet är helt enkelt en stegring av Midnattsropets budskap. I den milleritiska historien upphörde Midnattsropet när dörren stängdes den 22 oktober 1844, och det upphör när dörren stängs vid söndagslagen i de yttersta dagarna. Vid Pingsten förkunnade Petrus Joels budskap, och Pingsten är Midnattsropets omega-avslutning; därför måste Petrus, som Midnattsropets alfa-början, av profetisk nödvändighet också frambära Joels budskap. Vid Midnattsropet befinner sig Petrus i Apostlagärningarna kapitel två, i övre salen vid tredje timmen, och sedan samma dag vid nionde timmen är han i templet och förkunnar Joels budskap.

Peter is the symbol of the one hundred and forty-four thousand at Pentecost, which is the end of the Midnight Cry, and he is the symbol of the one hundred and forty-four thousand at the beginning of the Midnight Cry. The sealing and raising up of the one hundred and forty-four thousand begins with the loosing of the ass as Islam strikes. When the Millerites left the Exeter camp meeting they carried the message like a tidal wave, and symbolically typified the one hundred and forty-four thousand who repeat that experience.

Petrus är symbolen för de etthundrafyrtiofyra tusen vid pingsten, vilken är slutet på Midnattsropet, och han är symbolen för de etthundrafyrtiofyra tusen vid början av Midnattsropet. Beseglingen och uppresandet av de etthundrafyrtiofyra tusen börjar med att åsnan löses, när islam slår till. När milleriterna lämnade lägermötet i Exeter bar de budskapet fram som en flodvåg och förebildade symboliskt de etthundrafyrtiofyra tusen som upprepar den erfarenheten.

This application becomes more serious when you recognize that Peter is representing those who proclaim the Midnight Cry message at the litmus and third test of the Pentecostal season. The third hour for Peter at Pentecost places him in the upper room, and the upper room is also the ten days before Pentecost. The second test of the Pentecostal season is the thirty-day temple test that follows the foundational test. The second test of the temple requires the faithful to enter by faith into the Most Holy Place where their sins are blotted out and where they are seated by faith with Christ in heavenly places. The book of Acts informs us that Peter began his sermon on the book of Joel at the third hour in the upper room, then at the ninth hour he was in the temple.

Denna tillämpning blir allvarligare när man inser att Petrus representerar dem som förkunnar Midnattsropets budskap vid lakmus- och det tredje provet under pingstsäsongen. Den tredje timmen för Petrus vid Pingsten placerar honom i den övre salen, och den övre salen är också de tio dagarna före Pingsten. Det andra provet under pingstsäsongen är templets trettiodagarsprov som följer efter det grundläggande provet. Templets andra prov kräver att de trogna genom tro träder in i det Allraheligaste, där deras synder blir utplånade och där de genom tro sitter med Kristus i himmelska sfärer. Apostlagärningarna upplyser oss om att Petrus började sin predikan över Joels bok vid tredje timmen i den övre salen; sedan, vid nionde timmen, befann han sig i templet.

> But Peter, standing up with the eleven, lifted up his voice, and said unto them, Ye men of Judaea, and all ye that dwell at Jerusalem, be this known unto you, and hearken to my words: For these are not drunken, as ye suppose, seeing it is but the third hour of the day. But this is that which was spoken by the prophet Joel. … Now Peter and John went up together into the temple at the hour of prayer, being the ninth hour. Acts 2:14–16; 3:1.

> Men Petrus trädde fram tillsammans med de elva, höjde sin röst och sade till dem: Ni judiska män och alla ni som bor i Jerusalem, detta må vara er bekant, och hör mina ord: Ty dessa är inte druckna, såsom ni menar, eftersom det endast är tredje timmen på dagen. Nej, detta är det som blev sagt genom profeten Joel. … Petrus och Johannes gick tillsammans upp till templet vid böntimmen, den nionde timmen. Apg. 2:14–16; 3:1.

Christ was nailed to the cross at the third hour and He died at the ninth hour. His death, burial and resurrection are one waymark with three steps. The third step, the day of first fruits, begins the fifty days which conclude at Pentecost. In the alpha of the Pentecostal season the third and ninth hour represent a distinct contrast, for Christ was alive at the third hour and dead at the ninth. Peter was in the upper room at the third hour and in the temple at the ninth.

Kristus blev fastspikad på korset vid tredje timmen, och Han dog vid nionde timmen. Hans död, begravning och uppståndelse utgör ett riktmärke med tre steg. Det tredje steget, förstlingsfruktens dag, inleder de femtio dagar som avslutas vid pingsten. I pingsttidens alfa utgör tredje och nionde timmen en tydlig kontrast, ty Kristus levde vid tredje timmen och var död vid nionde. Petrus var i övre salen vid tredje timmen och i templet vid nionde.

The Pentecostal season of fifty sacred days in the time of Christ was a sacred prophetic period directly connected to the prophecy of twenty-three hundred years. It was especially connected with the final week of the four hundred and ninety years for the Jewish nation in Daniel nine. That sacred week when Christ confirmed the covenant was divided into two equal periods of 1,260 prophetic days. The heart of that week was the cross. The cross identifies the third and ninth hour, and Peter at Pentecost does the same. In the year 34, the end of that same sacred week when Cornelius sent for Peter from Caesarea Maritima, it was the ninth hour.

Pingstens period om femtio heliga dagar i Kristi tid var en helig profetisk tidsperiod, direkt förbunden med profetian om tvåtusen trehundra år. Den var särskilt förbunden med den sista veckan av de fyrahundranittio åren för den judiska nationen i Daniel nio. Den heliga veckan, då Kristus bekräftade förbundet, var delad i två lika perioder om 1 260 profetiska dagar. Veckans hjärta var korset. Korset utmärker den tredje och nionde timmen, och Petrus vid pingsten gör detsamma. År 34, vid slutet av samma heliga vecka, när Kornelius sände bud efter Petrus från Caesarea Maritima, var det den nionde timmen.

> There was a certain man in Caesarea called Cornelius, a centurion of the band called the Italian band, A devout man, and one that feared God with all his house, which gave much alms to the people, and prayed to God alway. He saw in a vision evidently about the ninth hour of the day an angel of God coming in to him, and saying unto him, Cornelius. And when he looked on him, he was afraid, and said, What is it, Lord? And he said unto him, Thy prayers and thine alms are come up for a memorial before God. And now send men to Joppa, and call for one Simon, whose surname is Peter. Acts 10:1–5.

> I Caesarea fanns en man vid namn Cornelius, en centurion vid den kohort som kallades den italienska kohorten, en from man som fruktade Gud med hela sitt hus och gav folket rikligt med allmosor och alltid bad till Gud. Omkring nionde timmen på dagen såg han tydligt i en syn en Guds ängel komma in till honom och säga till honom: »Cornelius.« När han såg på honom, greps han av fruktan och sade: »Vad är det, Herre?« Då sade han till honom: »Dina böner och dina allmosor har stigit upp till en åminnelse inför Gud. Och sänd nu några män till Joppe och låt hämta en man vid namn Simon, som kallas Petrus.« Apostlagärningarna 10:1–5.

The next day, Peter goes up on the roof to pray about the sixth hour.

Nästa dag går Petrus upp på taket för att be vid sjätte timmen.

> On the morrow, as they went on their journey, and drew nigh unto the city, Peter went up upon the housetop to pray about the sixth hour: And he became very hungry, and would have eaten: but while they made ready, he fell into a trance, And saw heaven opened, and a certain vessel descending unto him, as it had been a great sheet knit at the four corners, and let down to the earth: Wherein were all manner of four footed beasts of the earth, and wild beasts, and creeping things, and fowls of the air. And there came a voice to him, Rise, Peter; kill, and eat. But Peter said, Not so, Lord; for I have never eaten anything that is common or unclean. And the voice spake unto him again the second time, What God hath cleansed, that call not thou common. This was done thrice: and the vessel was received up again into heaven. Acts 10:9–16.

> Nästa dag, medan de var på väg och närmade sig staden, gick Petrus upp på taket för att be vid sjätte timmen. Och han blev mycket hungrig och ville äta. Men medan de gjorde i ordning maten, föll han i hänryckning och såg himlen öppnad och något som liknade ett kärl sänkas ner till honom, såsom en stor linneduk, fäst i sina fyra hörn och nedsläppt till jorden. I den fanns alla slags jordens fyrfotadjur och vilda djur och kräldjur och himlens fåglar. Och en röst kom till honom: ”Stå upp, Petrus; slakta och ät.” Men Petrus sade: ”Nej, Herre; jag har aldrig ätit något oheligt eller orent.” Då talade rösten till honom för andra gången: ”Vad Gud har renat, det skall inte du kalla oheligt.” Detta skedde tre gånger; sedan togs kärlet åter upp till himlen. Apg. 10:9–16.

The call for Peter to come to Caesarea is at the ninth hour, when an angel arrives to address Cornelius. Cornelius represents God’s other children who are called out of Babylon at the Sunday law. The angel who arrives at the Sunday law is the second voice of Revelation eighteen, who calls to those still in Babylon to flee. Peter is the one hundred and forty-four thousand and Cornelius is the eleventh-hour workers, who are represented to Peter as unclean animals. The relation of Peter and Cornelius is the relation of Revelation seven, where the one hundred and forty-four thousand are identified in association with the great multitude. Peter was commanded three times to rise, kill and eat. As the one hundred and forty-four thousand the call from Cornelius is where the ensign is commanded to rise.

Kallelsen till Petrus att komma till Caesarea sker vid nionde timmen, när en ängel anländer för att tala till Kornelius. Kornelius representerar Guds andra barn som kallas ut ur Babylon vid söndagslagen. Den ängel som anländer vid söndagslagen är den andra rösten i Uppenbarelseboken arton, som kallar dem som fortfarande är i Babylon att fly. Petrus är de etthundrafyrtiofyra tusen och Kornelius är elfte timmens arbetare, vilka för Petrus framställs som orena djur. Förhållandet mellan Petrus och Kornelius är förhållandet i Uppenbarelseboken sju, där de etthundrafyrtiofyra tusen identifieras i samband med den stora skaran. Petrus blev tre gånger befalld att stå upp, slakta och äta. Som de etthundrafyrtiofyra tusen är kallelsen från Kornelius den punkt där baneret befalls att resa sig.

Cornelius is in Caesarea Maritima, sometimes called Caesarea by the sea. Revelation seventeen informs us that “the waters” “are peoples, and multitudes, and nations, and tongues.” The waters are those outside of God’s church and in Revelation as well as with Peter’s vision of the unclean beasts, the number four represents the entire world. Four various beasts are in Peter’s vision, and they descend in a sheet which is held at its four corners. The relation of Peter to Cornelius is also represented by Noah and the beasts that got on the ark.

Kornelius befinner sig i Caesarea Maritima, som ibland kallas Caesarea vid havet. Uppenbarelseboken sjutton upplyser oss om att ”vattnen” ”är folk och skaror och nationer och tungomål”. Vattnen betecknar dem som står utanför Guds kyrka, och i Uppenbarelseboken liksom i Petrus syn av de orena djuren representerar talet fyra hela världen. Fyra olika djur finns i Petrus syn, och de sänks ned i en duk som hålls i sina fyra hörn. Förhållandet mellan Petrus och Kornelius framställs också genom Noa och djuren som gick in i arken.

Peter was in Joppa, which means “bright and beautiful,” for as a symbol of the one hundred and forty-four thousand Peter is the bright and beautiful ensign to the Gentiles. The ninth hour, the Gentiles awaken to the ensign which Sister White identifies as the Sabbath, the law of God, the third angel’s message and the missionaries around the world that carry the message of the latter days. Cornelius was awakened to the ensign when the angel arrived at the ninth hour in Caesarea by the sea. The message at the Pentecostal Sunday law then goes to the world—the sea.

Petrus var i Joppe, vilket betyder ”ljus och skön”, ty såsom en symbol för de etthundrafyrtiofyra tusen är Petrus det ljusa och sköna baneret för hedningarna. Den nionde timmen vaknar hedningarna till baneret, vilket syster White identifierar som sabbaten, Guds lag, den tredje ängelns budskap och missionärerna runt om i världen som bär de sista dagarnas budskap. Kornelius väcktes till baneret när ängeln kom vid den nionde timmen i Caesarea vid havet. Budskapet vid pingstens söndagslag går sedan ut till världen – havet.

The lifting up of the ensign is also represented as the Lord’s house being lifted up above the mountains, and Peter was praying on the rooftop of the beautiful bright city of Joppa, in the sixth hour, just before the Sunday law of the ninth hour. When the one hundred and forty-four thousand are sealed, the circumstances of the crisis within the world will draw God’s other children who are still in Babylon to seek for light. They are led to find Peter on the top of the house in Joppa.

Banérets uppresande framställs också som att Herrens hus blir upphöjt över bergen, och Petrus bad på taket till den sköna, ljusa staden Joppe, vid sjätte timmen, strax före söndagslagen vid nionde timmen. När de etthundrafyrtiofyra tusen förseglas, kommer omständigheterna i världens kris att förmå Guds andra barn, som ännu är i Babylon, att söka efter ljus. De leds att finna Petrus på taket till huset i Joppe.

Peter was also in Caesarea Philippi in Matthew sixteen. Caesarea Philippi at the base of Mount Hermon had the same name as Caesarea by the sea, but it had a distinct contrast as one city was upon the land and the other on the sea. Christ’s crucifixion at the third hour and His death at the ninth, identify a distinct contrast of life and death. Peter at Pentecost’s third and ninth hour identifies a distinct contrast from the upper room unto the temple. Caesarea on the land or Caesarea on the sea represents the necessary prophetic contrast of the third and ninth hour, but there is no direct reference to the third hour when Peter was in Caesarea Philippi. Upon the testimony of two or three a thing is established and with the third and ninth hour of the cross and also on the day of Pentecost both illustrations are represented by a single person, whether Christ alive or in the tomb, or Peter in the upper room or the temple.

Petrus var också i Caesarea Filippi i Matteus sexton. Caesarea Filippi vid Hermons bergs fot hade samma namn som Caesarea vid havet, men det förelåg en tydlig kontrast, eftersom den ena staden låg på land och den andra vid havet. Kristi korsfästelse vid tredje timmen och hans död vid nionde timmen anger en tydlig kontrast mellan liv och död. Petrus vid pingstens tredje och nionde timme anger en tydlig kontrast från den övre salen till templet. Caesarea på land eller Caesarea vid havet representerar den nödvändiga profetiska kontrasten mellan tredje och nionde timmen, men det finns ingen direkt hänvisning till tredje timmen när Petrus var i Caesarea Filippi. På två eller tre vittnens utsaga blir en sak fastställd, och genom tredje och nionde timmen vid korset och även på pingstdagen framställs båda bilderna genom en enda person, vare sig Kristus levande eller i graven, eller Petrus i den övre salen eller i templet.

The third testimony of a third and ninth hour at the two Caesarea’s identifies Peter as the primary character in both instances, as was Christ in the beginning of the Pentecostal season and Peter at the end of that same season. The alpha character of the third hour is the same as the omega character of the ninth hour, providing one witness that Caesarea Philippi is the alpha of the two Caesarea’s. The second witness is that the name of both cities is the same, so the name of the main character and the name of the city are the same. A third witness is the contrast of land and sea. When Peter was at Caesarea Philippi, it was the third hour. This is where the message becomes even more serious.

Det tredje vittnesbördet om en tredje och nionde timme vid de två Caesarea identifierar Petrus som huvudpersonen i båda fallen, såsom Kristus var i början av den pingstliga perioden och Petrus vid slutet av samma period. Tredje timmens alfa-karaktär är densamma som nionde timmens omega-karaktär och utgör ett vittnesbörd om att Caesarea Filippi är de två Caesareas alfa. Det andra vittnesbördet är att båda städernas namn är detsamma, så att huvudpersonens namn och stadens namn är detsamma. Ett tredje vittnesbörd är kontrasten mellan land och hav. När Petrus var i Caesarea Filippi, var det den tredje timmen. Det är här som budskapet blir än mer allvarligt.

It is correct to align two cities with the same name, which is what we are doing, but we are also incorporating the third and ninth hour into the application based upon the witness of Christ at the cross and Peter at Pentecost. By bringing the three lines together; Christ’s third and ninth hour, Peter at Pentecost’s third and ninth hour—we establish the third hour at Caesarea Philippi. The very same prophetic logic is to be applied to Cornelius at the ninth hour, Peter at the sixth hour and then Peter at Caesarea Philippi at the third hour.

Det är riktigt att sammanföra två städer med samma namn, vilket är vad vi gör, men vi införlivar också den tredje och nionde timmen i tillämpningen på grundval av Kristi vittnesbörd på korset och Petrus vid pingsten. Genom att föra samman de tre linjerna – Kristi tredje och nionde timme, Petrus vid pingstens tredje och nionde timme – fastställer vi den tredje timmen vid Caesarea Filippi. Just samma profetiska logik skall tillämpas på Kornelius vid nionde timmen, Petrus vid sjätte timmen och därefter Petrus vid Caesarea Filippi vid tredje timmen.

Peter is at all three waymarks, Cornelius is at the sixth and ninth hour with Peter, but not at the third in Caesarea Philippi. The line is tied together for each step is either the third, sixth and ninth hour respectively from Caesarea Philippi, to Joppa to Caesarea Maritima. Both Caesarea’s had their cultural roots attached to both Greece and Rome, but Caesarea Philippi’s distinction was the embodiment of remote, mystical paganism, and Caesarea by the sea was a commercial and administrative hub, blending Greek culture with Roman governance. Caesarea Philippi was a symbol of churchcraft and Caesarea Maritima of statecraft.

Petrus befinner sig vid alla tre vägmärkena; Cornelius är vid den sjätte och nionde timmen tillsammans med Petrus, men inte vid den tredje i Caesarea Filippi. Linjen hålls samman, ty varje steg utgörs av den tredje, sjätte respektive nionde timmen från Caesarea Filippi till Joppe till Caesarea Maritima. Båda Caesarea hade sina kulturella rötter knutna till såväl Grekland som Rom, men Caesarea Filippis särskilda kännetecken var förkroppsligandet av avlägsen, mystisk hedendom, medan Caesarea vid havet var ett kommersiellt och administrativt centrum, där grekisk kultur förenades med romersk styrelse. Caesarea Filippi var en symbol för kyrkopolitik och Caesarea Maritima för statskonst.

In the line of Caesarea to Caesarea, Joppa is the middle step of three steps. The three steps are represented by the third, sixth and ninth hours. Caesarea by the sea at the ninth hour is the Sunday law when the gospel goes to the Gentiles. Three hours before, at the sixth hour Peter is in Joppa, the bright and shining city. Three hours before that Peter is at the feast of Trumpets in the third hour. Caesarea to Caesarea is the period of the Midnight Cry. Peter represents those who proclaim the Midnight Cry at the beginning all the way to the ending, for Jesus always aligns the beginning with the ending. The Midnight Cry begins with the ass being loosed at the feast of trumpets waymark, where Peter is proclaiming the message of Joel.

I linjen från Caesarea till Caesarea är Joppe det mellersta steget av tre steg. De tre stegen representeras av den tredje, sjätte och nionde timmen. Caesarea vid havet vid den nionde timmen är söndagslagen, när evangeliet går till hedningarna. Tre timmar tidigare, vid den sjätte timmen, är Petrus i Joppe, den ljusa och skinande staden. Tre timmar dessförinnan är Petrus vid basunhögtiden vid den tredje timmen. Caesarea till Caesarea är Midnattsropets period. Petrus representerar dem som förkunnar Midnattsropet från början ända till slutet, ty Jesus sammanför alltid början med slutet. Midnattsropet börjar med att åsnan löses vid basunhögtidens vägmärke, där Petrus förkunnar Joels budskap.

Peter is at the three-step waymark of the feast of trumpets, the ascension, followed by judgment. At that waymark in Matthew sixteen the issue is raised about who Christ was. Peter’s name is changed and it is stated by Christ that it would be upon this Rock that He builds His church. The Rock which the temple is built upon is the foundation, and Peter at Caesarea Philippi is the first angel’s message, which is the foundational message. When Peter gets to the next step, at Joppa, he ascends as did Christ at the end of the forty days of face-to-face teaching. The ascension is also a parallel to the cross, the primary ensign of salvational history; and the cross is divided into two parts, with the two thieves, the tearing of the veil into the Most Holy Place and the darkness and the hours.

Petrus befinner sig vid basunhögtidens trestegs-vägmärke: himmelsfärden, följd av dom. Vid detta vägmärke i Matteus sexton väcks frågan om vem Kristus var. Petrus namn förändras, och Kristus förklarar att det är på denna Klippa som Han bygger sin församling. Klippan, som templet är byggt på, är grunden, och Petrus i Caesarea Filippi är den första ängelns budskap, vilket är grundbudskapet. När Petrus kommer till nästa steg, i Joppe, far han upp såsom Kristus gjorde vid slutet av de fyrtio dagarna av undervisning ansikte mot ansikte. Himmelsfärden är också en parallell till korset, frälsningshistoriens främsta baner; och korset är indelat i två delar, med de två rövarna, förhängets rämnande in till det Allra Heligaste och mörkret och timmarna.

> Now from the sixth hour there was darkness over all the land unto the ninth hour. And about the ninth hour Jesus cried with a loud voice, saying, Eli, Eli, lama sabachthani? that is to say, My God, my God, why hast thou forsaken me? Matthew 27:45, 46.

> Från sjätte timmen blev det mörker över hela landet ända till nionde timmen. Och vid nionde timmen ropade Jesus med hög röst och sade: Eli, Eli, lama sabachthani? Det betyder: Min Gud, min Gud, varför har du övergivit mig? Matteus 27:45, 46.

At Joppa, at the sixth hour Peter is at a prophetic point of division, between the lost and saved, between light and darkness and between the beginning of and ending of the Midnight Cry. That break is emphasizing the transition of the Laodicean movement of the one hundred and forty-four thousand unto the Philadelphian movement of the one hundred and forty-four thousand. It is marking the full rejection of the Laodicean Seventh-day Adventist church. That closed door of judgment represented by the day of Atonement comes five days before the Pentecostal Sunday law. That judgment is preceded by the ascension, and before that, the trumpet message. Those three steps represent the waymark where the seal of God is impressed, and the message of the Midnight Cry is proclaimed by the church triumphant to those represented by Cornelius.

I Joppe, vid sjätte timmen, befinner sig Petrus vid en profetisk skiljelinje, mellan de förlorade och de frälsta, mellan ljus och mörker och mellan början och slutet av midnattsropet. Detta avbrott betonar övergången från Laodicearörelsen hos de etthundrafyrtiofyra tusen till Filadelfiarörelsen hos de etthundrafyrtiofyra tusen. Det markerar det fullständiga förkastandet av den laodiceiska sjundedagsadventistkyrkan. Denna stängda domsdörr, representerad av försoningsdagen, kommer fem dagar före den pentekostala söndagslagen. Den domen föregås av himmelsfärden, och dessförinnan av basunbudskapet. Dessa tre steg representerar det vägmärke där Guds sigill anbringas, och midnattsropets budskap förkunnas av den triumferande församlingen för dem som representeras av Kornelius.

Peter proclaims the message at Pentecost, and Pentecost marks the end of the message of the Midnight Cry. It is of prophetic necessity therefore that Peter also proclaims the message at the beginning of the period of the Midnight Cry. The beginning always illustrates the end. Peter’s Midnight Cry message is empowered when the ass of Islam is loosed, and attacks the United States, as it does again at the Sunday law. Peter proclaiming the message at the third and ninth hour of Pentecost identifies the beginning and ending of the Midnight Cry.

Petrus förkunnar budskapet vid pingsten, och pingsten markerar slutet på Midnattsropets budskap. Det är därför av profetisk nödvändighet att Petrus också förkunnar budskapet vid början av Midnattsropets period. Begynnelsen åskådliggör alltid slutet. Petrus’ Midnattsropsbudskap får kraft när Islams åsna löses och angriper Förenta staterna, såsom den åter gör vid söndagslagen. Att Petrus förkunnar budskapet vid pingstens tredje och nionde timme identifierar Midnattsropets början och slut.

In the line we are considering, the forty days that ends at Christ’s ascension, also begins the ten days in the upper room. Five days into the ten days, the day of atonement identifies that the sins of Israel have been blotted out and the church has made herself ready. It was in the third hour that Peter was in the upper room at Pentecost. At the ninth hour of the Sunday law, the message changes from the midnight unto the loud cry.

I den tidslinje vi betraktar börjar de fyrtio dagar som slutar vid Kristi himmelsfärd också de tio dagarna i övre salen. Fem dagar in i de tio dagarna anger försoningsdagen att Israels synder har blivit utplånade och att församlingen har gjort sig redo. Det var vid tredje timmen som Petrus var i övre salen på pingstdagen. Vid nionde timmen av söndagslagen förändras budskapet från midnattens budskap till det höga ropet.

The proclamation of the message of the Midnight Cry by Peter occurs when he is in the third hour. That message is marked by the feast of trumpets, when the ass is loosed, and by Caesarea Philippi, and Caesarea Philippi is also Panium. Panium is represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven. Peter is identifying not only an Islamic strike upon the United States when the ass is loosed at the outset of the proclamation of the Midnight Cry, but Peter is simultaneously at the battle of Panium that leads to the Sunday law. The battle of Panium is a parallel event to the Islamic strike upon the United States.

Förkunnelsen av Midnattsropets budskap genom Petrus äger rum när han befinner sig i den tredje timmen. Detta budskap kännetecknas av basunhögtiden, när åsnan löses, och av Caesarea Filippi, och Caesarea Filippi är också Panium. Panium framställs i vers tretton till femton i Daniel elva. Petrus identifierar inte endast ett islamiskt angrepp mot Förenta staterna när åsnan löses vid inledningen av förkunnelsen av Midnattsropet, utan Petrus befinner sig samtidigt vid slaget vid Panium som leder till söndagslagen. Slaget vid Panium är en parallell händelse till det islamiska angreppet mot Förenta staterna.

We will continue these things in the next article.

Vi kommer att fortsätta behandla dessa ting i nästa artikel.

Back to Articles