Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Fifty-Three

Daniels bok – nummer etthundrafemtiotre

The Spiritual Symbolism of the Northern and Southern Kingdoms: A Journey Through Biblical Temples and Human Nature

Den andliga symboliken i de norra och södra rikena: en resa genom bibliska tempel och den mänskliga naturen

Author

Jeff Pippenger

Published

March 23, 2024

Formats

PDF
Word
Song MP3

The northern kingdom represented the lower nature in the temple of mankind, it represented the body in the temple of the church, it represented the human flesh in the temple of Christ. Christ built every temple, and He laid every foundation, and the first stone in the Millerite temple was the doctrine of the “seven times,” which is represented by Ezekiel’s two sticks. In the rebellion of 1863, Laodicean Adventism rejected their prophetic “cornerstone”, which also occurred in the building of the earthly temple. The rejected stone was destined to be chosen at the conclusion of the temple erection, though it had been a stumbling stone for the entire construction period. Yet, the prophetic Word identifies that the rejected stone of stumbling will ultimately become the head of the corner.

Det norra riket representerade den lägre naturen i mänsklighetens tempel; det representerade kroppen i kyrkans tempel; det representerade människoköttet i Kristi tempel. Kristus byggde varje tempel, och Han lade varje grund, och den första stenen i det milleritiska templet var läran om de ”sju tiderna”, vilken representeras av Hesekiels två stavar. I upproret år 1863 förkastade den laodiceiska adventismen sin profetiska ”hörnsten”, vilket också ägde rum vid byggandet av det jordiska templet. Den förkastade stenen var bestämd att bli utvald vid avslutningen av templets uppförande, fastän den hade varit en stötesten under hela byggnadstiden. Ändå visar det profetiska Ordet att den förkastade stötestenen slutligen skall bli huvudhörnstenen.

The stick of the “seven times,” as represented by the southern kingdom, is the “head,” in relation to the northern kingdom. It is the “head,” for it is in the southern kingdom that God chose to identify Jerusalem, as His city, where He placed His sanctuary and His name. Until the two sticks were joined from 1798 unto 1844, the “head” had been the lower, southern kingdom. Once John, in 1844, was told to leave off the northern kingdom, for it was given to the Gentiles, the southern kingdom was left as an ensign standing alone as one nation, or at least that was the plan. That plan was hindered by the rebellion of 1863, and modern Israel’s first “rebellion at Kadesh”.

Staven för de ”sju tiderna”, sådan den framställs genom det södra riket, är ”huvudet” i förhållande till det norra riket. Den är ”huvudet”, ty det var i det södra riket som Gud valde att förlägga Jerusalem såsom sin stad, där Han satte sin helgedom och sitt namn. Intill dess att de två stavarna förenades från 1798 till 1844 hade ”huvudet” varit det lägre, södra riket. När Johannes år 1844 fick befallning att lämna det norra riket, eftersom det var givet åt hedningarna, stod det södra riket kvar som ett baner, ensamt stående såsom ett folk, eller åtminstone var detta planen. Den planen hindrades genom upproret 1863 och det moderna Israels första ”uppror vid Kadesh”.

On September 11, 2001, the Lord brought His Laodicean church back to 1863, back to 1888, back to 1919, and back to 1957 to the second “rebellion at Kadesh”. But at that rebellion the promise of the stone that was rejected becoming the head of the corner is now being fulfilled. It is fulfilled in those represented as the one hundred and forty-four thousand, who Christ accomplishes the combination of Divinity and humanity among forever.

Den 11 september 2001 förde Herren tillbaka sin laodiceiska församling till 1863, tillbaka till 1888, tillbaka till 1919 och tillbaka till 1957, till det andra ”upproret vid Kadesh”. Men vid detta uppror uppfylls nu löftet om att den sten som förkastades skulle bli hörnstenens huvud. Det uppfylls i dem som framställs som de etthundrafyrtiofyra tusen, bland vilka Kristus för evigt fullbordar föreningen av gudomlighet och mänsklighet.

Paul identified the lower nature as the flesh, and the higher nature as the mind. He identified the body (the lower nature) as death.

Paulus identifierade den lägre naturen som köttet och den högre naturen som sinnet. Han identifierade kroppen (den lägre naturen) som död.

> For we know that the law is spiritual: but I am carnal, sold under sin. For that which I do I allow not: for what I would, that do I not; but what I hate, that do I. If then I do that which I would not, I consent unto the law that it is good. Now then it is no more I that do it, but sin that dwelleth in me. For I know that in me (that is, in my flesh,) dwelleth no good thing: for to will is present with me; but how to perform that which is good I find not. For the good that I would I do not: but the evil which I would not, that I do. Now if I do that I would not, it is no more I that do it, but sin that dwelleth in me. I find then a law, that, when I would do good, evil is present with me. For I delight in the law of God after the inward man: But I see another law in my members, warring against the law of my mind, and bringing me into captivity to the law of sin which is in my members. O wretched man that I am! who shall deliver me from the body of this death? Romans 7:14–24.

> Ty vi vet att lagen är andlig; men jag är köttslig, såld under synden. Ty det som jag gör förstår jag inte; det jag vill, det gör jag inte, men det jag hatar, det gör jag. Om jag då gör det som jag inte vill, samtycker jag till lagen att den är god. Så är det nu inte längre jag som gör det, utan synden som bor i mig. Ty jag vet att i mig, det vill säga i mitt kött, bor intet gott; viljan finns hos mig, men att utföra det goda finner jag inte. Ty det goda som jag vill gör jag inte; men det onda som jag inte vill, det gör jag. Om jag då gör det som jag inte vill, så är det inte längre jag som gör det, utan synden som bor i mig. Så finner jag alltså den lagen, att när jag vill göra det goda, då är det onda hos mig. Ty i min inre människa har jag min glädje i Guds lag; men i mina lemmar ser jag en annan lag, som strider mot mitt sinnes lag och gör mig till fånge under syndens lag, som är i mina lemmar. Jag arma människa! Vem skall frälsa mig från denna dödens kropp? Romarbrevet 7:14–24.

Paul knew that in his “flesh” dwelt “no good thing.” The tendencies, both inherited and cultivated that existed in his flesh (his body), only worked to lead him into sin. Those tendencies represented the law of sin, but Paul desired to keep the law of God, not the law of sin. The law of God Paul identified as the “law of his mind” (his higher nature). His cry was “who shall deliver me from the body of death?” Of course, Paul knew that it was divinity that would bring deliverance, but he also knew that the work of deliverance required his participation.

Paulus visste att i hans ”kött” bodde ”intet gott”. De böjelser, både nedärvda och förvärvade, som fanns i hans kött (hans kropp), verkade endast för att leda honom in i synd. Dessa böjelser representerade syndens lag, men Paulus önskade hålla Guds lag, inte syndens lag. Guds lag identifierade Paulus som ”hans sinnes lag” (hans högre natur). Hans rop var: ”vem skall frälsa mig från denna dödens kropp?” Naturligtvis visste Paulus att det var gudomligheten som skulle bringa befrielse, men han visste också att befrielsens verk krävde hans medverkan.

> Wherefore, my beloved, as ye have always obeyed, not as in my presence only, but now much more in my absence, work out your own salvation with fear and trembling. For it is God which worketh in you both to will and to do of his good pleasure. Philippians 2:12, 13.

> Därför, mina älskade, såsom ni alltid har varit lydiga, inte bara såsom när jag var närvarande, utan nu långt mer i min frånvaro, så arbeta på er egen frälsning med fruktan och bävan. Ty Gud är den som verkar i er både vilja och gärning, efter sin goda vilja. Filipperbrevet 2:12, 13.

The deliverance from the body of death was accomplished by Divine power, which was connected with human power, and that was the example Jesus provided for men. Even with the law of sin actively working in the lower nature of the body, Jesus kept His lower nature in subjection to God’s law by surrendering His will, to the will of His Father. Paul could find deliverance if he would surrender his will unto the will of divinity. In doing so, he was working out his own salvation, and this is what Sister White means when she speaks about the work of eliminating sin from our life.

Befrielsen från dödens kropp fullbordades genom gudomlig kraft, förenad med mänsklig kraft, och detta var det exempel Jesus gav människorna. Även när syndens lag var verksam i kroppens lägre natur höll Jesus sin lägre natur under Guds lags lydnad genom att underordna sin vilja under sin Faders vilja. Paulus kunde finna befrielse om han ville överlämna sin vilja åt gudomlighetens vilja. Genom att göra detta verkade han på sin egen frälsning, och detta är vad syster White menar när hon talar om arbetet med att avlägsna synden ur vårt liv.

> “Every soul that refuses to give himself to God is under the control of another power. He is not his own. He may talk of freedom, but he is in the most abject slavery. He is not allowed to see the beauty of truth, for his mind is under the control of Satan. While he flatters himself that he is following the dictates of his own judgment, he obeys the will of the prince of darkness. Christ came to break the shackles of sin-slavery from the soul. ‘If the Son therefore shall make you free, ye shall be free indeed.’ ‘The law of the Spirit of life in Christ Jesus’ sets us ‘free from the law of sin and death.’ Romans 8:2.

> ”Varje själ som vägrar att överlämna sig åt Gud står under en annan makts herravälde. Han tillhör inte sig själv. Han må tala om frihet, men han befinner sig i det mest förnedrande slaveri. Han tillåts inte att se sanningens skönhet, ty hans sinne står under Satans kontroll. Medan han smickrar sig själv med att han följer sitt eget omdömes föreskrifter, lyder han mörkrets furstes vilja. Kristus kom för att bryta syndaslaveriets bojor från själen. ’Om nu Sonen gör er fria, blir ni verkligen fria.’ ’Livets Andes lag i Kristus Jesus’ gör oss ’fria från syndens och dödens lag.’ Romarbrevet 8:2.”

> “In the work of redemption there is no compulsion. No external force is employed. Under the influence of the Spirit of God, man is left free to choose whom he will serve. In the change that takes place when the soul surrenders to Christ, there is the highest sense of freedom. The expulsion of sin is the act of the soul itself. True, we have no power to free ourselves from Satan’s control; but when we desire to be set free from sin, and in our great need cry out for a power out of and above ourselves, the powers of the soul are imbued with the divine energy of the Holy Spirit, and they obey the dictates of the will in fulfilling the will of God.

> ”I återlösningens verk finns inget tvång. Ingen yttre makt tillgrips. Under Guds Andes inflytande lämnas människan fri att välja vem hon vill tjäna. I den förändring som äger rum när själen överlämnar sig åt Kristus finns friheten i dess högsta mening. Syndens utdrivande är själens egen handling. Det är sant att vi inte har någon kraft att befria oss själva från Satans välde; men när vi önskar bli befriade från synden och i vår stora nöd ropar efter en kraft utanför och över oss själva, genomträngs själens krafter av den Helige Andes gudomliga energi, och de lyder viljans bud i uppfyllandet av Guds vilja.”

> “The only condition upon which the freedom of man is possible is that of becoming one with Christ. ‘The truth shall make you free;’ and Christ is the truth. Sin can triumph only by enfeebling the mind, and destroying the liberty of the soul. Subjection to God is restoration to one’s self,—to the true glory and dignity of man. The divine law, to which we are brought into subjection, is ‘the law of liberty.’ James 2:12.” The Desire of Ages, 466.

> ”Det enda villkor på vilket människans frihet är möjlig är att hon blir ett med Kristus. ’Sanningen skall göra er fria’; och Kristus är sanningen. Synden kan triumfera endast genom att försvaga sinnet och fördärva själens frihet. Underkastelse under Gud är en återställelse till ens sanna jag, — till människans sanna härlighet och värdighet. Den gudomliga lag, under vilken vi förs till underkastelse, är ’frihetens lag’. Jak. 2:12.” Messias, s. 466.

Paul cried out, “O wretched man that I am! who shall deliver me from the body of this death?” Sister White stated “when we desire to be set free from sin, and in our great need cry out for a power out of and above ourselves, the powers of the soul are imbued with the divine energy of the Holy Spirit, and they obey the dictates of the will in fulfilling the will of God.” In engaging in the combination of our humanity with the divinity of Christ, through the exercise of our will, we accomplish the “act” of removing sin from our own “soul.”

Paulus utropade: ”Jag arma människa! Vem skall frälsa mig från denna dödens kropp?” Syster White förklarade: ”när vi önskar bli befriade från synden och i vårt stora behov ropar efter en kraft utanför och över oss själva, genomträngs själens krafter av den Helige Andes gudomliga energi, och de lyder viljans bud i fullgörandet av Guds vilja.” När vi genom utövandet av vår vilja deltar i föreningen av vår mänsklighet med Kristi gudomlighet, utför vi den ”handling” som innebär att synden avlägsnas från vår egen ”själ”.

But what we “need to understand is the true force of the will.” The will is “the governing power in the nature of man, the power of decision, or of choice. Everything depends on the right action of the will. The power of choice God has given to men; it is theirs to exercise. You cannot change your heart, you cannot of yourself give to God its affections; but you can choose to serve Him. You can give Him your will; He will then work in you to will and to do according to His good pleasure. Thus your whole nature will be brought under the control of the Spirit of Christ; your affections will be centered upon Him, your thoughts will be in harmony with Him.”

Men vad vi ”behöver förstå är viljans sanna kraft.” Viljan är ”den styrande makten i människans natur, beslutets eller valets kraft. Allt beror på viljans rätta verksamhet. Förmågan att välja har Gud givit människorna; det är deras att utöva den. Du kan inte förändra ditt hjärta, du kan inte av dig själv ge Gud dess tillgivenhet; men du kan välja att tjäna Honom. Du kan ge Honom din vilja; då skall Han verka i dig både vilja och gärning efter sitt goda behag. Så skall hela din natur bringas under Kristi Andes herravälde; din tillgivenhet skall vara riktad till Honom, dina tankar skall vara i samklang med Honom.”

Paul knew these truths, and He knew that his lower nature needed to be held in subjection by his higher nature, through the exercise of his will. This is why Paul died daily.

Paulus kände till dessa sanningar, och han visste att hans lägre natur behövde hållas underordnad hans högre natur genom utövandet av hans vilja. Det är därför Paulus dog dagligen.

> I protest by your rejoicing which I have in Christ Jesus our Lord, I die daily. 1 Corinthians 15:31.

> Jag betygar vid den stolthet över er som jag har i Kristus Jesus, vår Herre, att jag dör dagligen. 1 Korinthierbrevet 15:31.

Paul knew he needed to crucify his lower nature daily by exercising his will to keep his lower nature in subjection. He therefore crucified his flesh.

Paulus visste att han dagligen behövde korsfästa sin lägre natur genom att utöva sin vilja för att hålla sin lägre natur underkuvad. Därför korsfäste han sitt kött.

> And they that are Christ’s have crucified the flesh with the affections and lusts. Galatians 5:24.

> Och de som hör Kristus till har korsfäst köttet med dess lidelser och begär. Galaterbrevet 5:24.

Paul knew his sinful flesh would exist in humanity until the Second Coming of Christ, when the faithful, in the twinkling of an eye, would receive a new glorified body. This is why 1798 identifies the foundation of the forty-six years where the Millerite temple was erected, for Christ, as the only foundation, was the lamb slain from the foundation. The northern kingdom was the body, which through sin had taken ascendancy over humanity, and elevated itself to be the counterfeit northern kingdom. In 1844, John was told to “leave out” the courtyard, which means in the Greek, to reject the lower nature, that had taken ascendancy over the higher nature where God had chosen to place His name, and in 1798, the flesh (the lower nature) with “the affections and lusts” was to be crucified.

Paulus visste att hans syndiga kött skulle finnas kvar i mänskligheten ända till Kristi återkomst, då de trogna, i ett nu, på ett ögonblick, skulle få en ny förhärligad kropp. Detta är anledningen till att 1798 markerar grunden för de fyrtiosex år under vilka det milleritiska templet uppfördes, ty Kristus, såsom den enda grunden, var Lammet som blev slaktat från grundläggningen. Det norra riket var kroppen, som genom synd hade tagit herraväldet över mänskligheten och upphöjt sig själv till att vara det förfalskade norra riket. År 1844 blev Johannes tillsagd att ”utelämna” förgården, vilket på grekiska betyder att förkasta den lägre naturen, som hade tagit herraväldet över den högre naturen där Gud hade utvalt att sätta sitt namn, och år 1798 skulle köttet (den lägre naturen) med ”sina lidelser och begärelser” korsfästas.

At the foundation, Christ’s flesh died at the crucifixion, as He was cut off from the living. The southern kingdom was then to be one nation, with one king, in covenant with God, and a nation who had God’s sanctuary in their midst. Line upon line, the “seven times,” is now “the head of the corner,” for since September 11, 2001 God is raising up His “northern army” as an ensign. That army is to be one nation, and that nation will reflect His image alone, and it does so at the very time when Satan is raising up his “horn” that is the image of the beast. In Ezekiel chapter thirty-seven the message of the four winds breathes the latter rain message upon those who then stand up as that army. The message of the four winds is the message of the Seventh Trumpet, which is where the mystery of God is finished.

I grunden dog Kristi kött vid korsfästelsen, då Han blev avskuren från de levande. Det södra riket skulle därefter vara en enda nation, med en enda kung, i förbund med Gud, och ett folk som hade Guds helgedom i sin mitt. Bud på bud är nu ”hörnstenen”, ty sedan den 11 september 2001 upprättar Gud sin ”nordliga här” såsom ett baner. Den hären skall vara en enda nation, och den nationen kommer att återspegla enbart Hans avbild, och detta sker just vid den tid då Satan reser upp sitt ”horn”, som är vilddjurets bild. I Hesekiel kapitel trettiosju blåser budskapet om de fyra vindarna den sena regnens budskap över dem som då reser sig såsom denna här. Budskapet om de fyra vindarna är den sjunde basunens budskap, där Guds hemlighet fullbordas.

The finishing work of the sealing began on October 7, 2023. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is accomplished during the sounding of the Seventh Trumpet, and that trumpet sounds three times during the sealing process. It always marks a strike by Islam against the Glorious Land. The modern spiritual “glorious land” was hit on September 11, 2001, and the ancient literal glorious land was hit on October 7, 2023, the very year the two witnesses who had been slain came back to life. The third strike is at the soon coming Sunday law in the United States.

Förseglingsverkets avslutande arbete började den 7 oktober 2023. Förseglingstiden för de etthundrafyrtiofyra tusen fullbordas under den sjunde basunens ljudande, och den basunen ljuder tre gånger under förseglingsprocessen. Den markerar alltid ett angrepp från islam mot det härliga landet. Det moderna andliga ”härliga landet” träffades den 11 september 2001, och det forntida bokstavliga härliga landet träffades den 7 oktober 2023, just det år då de två vittnena som hade blivit dödade kom tillbaka till livet. Det tredje angreppet sker vid den snart kommande söndagslagen i Förenta staterna.

From October 7, 2023, the Republican horn and the true Protestant horn of the earth beast are accomplishing their final transitions into a horn that either speaks as a dragon or as a Lamb, at the soon coming Sunday law. The two manifestations of the internal and external antagonists in the great controversy that is played out during the closing events of earth’s history, are both located in the history represented by verse forty in Daniel chapter eleven. The two final developments of the two horns is accomplished during the sounding of the Seventh Trumpet. The Seventh Trumpet is the third of three woe trumpets.

Från den 7 oktober 2023 fullbordar det republikanska hornet och jorddjurets sanna protestantiska horn sina slutliga övergångar till ett horn som antingen talar som en drake eller som ett Lamm, vid den snart kommande söndagslagen. De två manifestationerna av de inre och yttre antagonisterna i den stora striden, som utspelas under de avslutande händelserna i jordens historia, återfinns båda i den historia som representeras av vers fyrtio i Daniel kapitel elva. De två hornens två slutliga utvecklingar fullbordas under den sjunde basunens ljudande. Den sjunde basunen är den tredje av tre veobasuner.

The three woes, represent a triple application of prophecy, and in doing so they provide a strong witness of the waymark of October 7, 2023. In both the first woe and the second woe, Islam’s warfare was carried out against the armies of Rome, which in the last days is the United States, as witnessed to by the conquering of the Soviet Union that was brought about by a secret alliance between the antichrist (Pope John Paul II), and the false prophet (Ronald Reagan) in 1989.

De tre veen representerar en trefaldig tillämpning av profetian, och därigenom utgör de ett starkt vittnesbörd om vägmärket den 7 oktober 2023. I både det första ve och det andra veet riktades islams krigföring mot Roms härar, vilket i de sista dagarna är Förenta staterna, såsom bekräftas av Sovjetunionens erövring, vilken åstadkoms genom en hemlig allians mellan antikrist (påven Johannes Paulus II) och den falske profeten (Ronald Reagan) år 1989.

In the first woe, as set forth in Revelation chapter nine, there is a time prophecy of five months, which is one hundred and fifty years. In the second woe, there is a time prophecy of three hundred and ninety-one years, and fifteen days. Both time prophecies represent the warfare against Rome that Islam brought during the two histories that represent the first and second woes. Those two prophecies possessed two different outcomes of the warfare. In the first one hundred and fifty years Islam was to “hurt” Rome, and in the prophecy of three hundred and ninety-one years, and fifteen days, Islam was to “kill” Rome. Those two prophecies were directly connected. The ending of the one hundred and fifty years that Islam was to hurt Rome identified the beginning of the three hundred and ninety-one years, and fifteen days that Islam was to kill Rome. The first and second woes are divided by the ending of the one hundred and fifty years, and the starting of the three hundred and ninety-one years, and fifteen days.

I det första veropet, såsom det framställs i Uppenbarelseboken kapitel nio, finns en tidsprofetia om fem månader, vilket är etthundrafemtio år. I det andra veropet finns en tidsprofetia om trehundranittioett år och femton dagar. Båda tidsprofetiorna representerar det krig mot Rom som islam förde under de två historiska skeenden som representerar det första och det andra veropet. Dessa två profetior hade två olika utfall av krigföringen. Under de första etthundrafemtio åren skulle islam ”skada” Rom, och i profetian om trehundranittioett år och femton dagar skulle islam ”döda” Rom. Dessa två profetior var direkt förbundna med varandra. Slutet på de etthundrafemtio åren, under vilka islam skulle skada Rom, markerade början på de trehundranittioett åren och femton dagarna, under vilka islam skulle döda Rom. Det första och det andra veropet skiljs åt genom slutet på de etthundrafemtio åren och början på de trehundranittioett åren och femton dagarna.

The United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy at the soon-coming Sunday law, and it is then that it is prophetically “killed”. The hour of the “great earthquake”, in Revelation chapter eleven is the soon coming Sunday law, and when that hour arrives, so too does the Seventh Trumpet of Islam. It arrives to mark the end, or the death of the sixth kingdom, which is the army of Rome in the last days. That death was preceded by one hundred and fifty years of Islam hurting the armies of Rome. According to the mainstream media, which attempts to downplay the activities of radical Islam in the modern world, since October 7, 2023. Until the writing of this article on February 12, 2024, Islam has carried out one hundred and sixty-five attacks upon American interests around the globe.

Förenta staterna upphör att vara det sjätte riket i Bibelns profetia vid den snart kommande söndagslagen, och det är då som det profetiskt ”dödas”. Stunden för den ”stora jordbävningen” i Uppenbarelseboken kapitel elva är den snart kommande söndagslagen, och när den stunden kommer, kommer också Islams sjunde trumpet. Den kommer för att markera slutet, eller döden, för det sjätte riket, vilket är Roms armé i de sista dagarna. Denna död föregicks av etthundrafemtio år under vilka islam plågade Roms arméer. Enligt mainstreammedierna, som försöker tona ned den radikala islams verksamhet i den moderna världen, har islam sedan den 7 oktober 2023 fram till skrivandet av denna artikel den 12 februari 2024 utfört etthundrasextiofem angrepp mot amerikanska intressen runt om i världen.

The one hundred and fifty years of Islam hurting the armies of Rome that leads to the killing of the armies of Rome in the first and second woes, is repeated in the history of the third woe, for that is how a triple application of prophecy works. The sounding of the Seventh Trumpet, which is the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which is when the combination of Divinity with humanity occurs, as represented by the joining of the two sticks, has three waymarks, The first is the spiritual glorious land and the last is the spiritual glorious land. The middle waymark is the literal glorious land.

De etthundrafemtio år då islam sårade Roms härar, vilket leder till dödandet av Roms härar i det första och det andra veet, upprepas i det tredje veets historia, ty så fungerar en trefaldig tillämpning av profetian. Blåsandet i den sjunde basunen, vilket är beseglingen av de etthundrafyrtiofyra tusen, vilket är då föreningen av gudomlighet med mänsklighet äger rum, såsom framställd genom sammanfogandet av de två stavarna, har tre vägmärken. Det första är det andliga härliga landet och det sista är det andliga härliga landet. Det mellersta vägmärket är det bokstavliga härliga landet.

In 2023, the second blast from the warning Trumpet of the third woe, identified the escalation of the warfare of Islam as it entered into a period where it would “hurt” the earth beast. In that same year, the two witnesses of the Republican horn and the true Protestant horn came back to life and began their mutual transitions into their final symbolic horns. For the Republican horn it was the combination of all the apostate Protestant powers, with all the apostate Republican powers in order to form one horn that is the image of the beast. With the true Protestant horn it was the combination of Divinity with humanity as the horn transitioned from Laodicean to Philadelphian in character, in order to reflect the opposite of the image of the beast. 2023 occurred twenty-two years after 2001, thus representing the symbolic link of Divinity combined with humanity.

År 2023 identifierade den andra stöten från den tredje vees varningstrumpet upptrappningen av islams krigföring, när den trädde in i en period då den skulle ”skada” jordens vilddjur. Under samma år kom de två vittnena i det republikanska hornet och det sanna protestantiska hornet tillbaka till liv och började sina ömsesidiga övergångar till sina slutliga symboliska horn. För det republikanska hornet var det föreningen av alla de avfälliga protestantiska makterna med alla de avfälliga republikanska makterna för att bilda ett enda horn, vilket är vilddjurets avbild. För det sanna protestantiska hornet var det föreningen av gudomlighet med mänsklighet, när hornet övergick från laodiceisk till filadelfisk karaktär, för att återspegla motsatsen till vilddjurets avbild. År 2023 inföll tjugotvå år efter 2001 och representerade således den symboliska förbindelsen mellan gudomlighet förenad med mänsklighet.

All of this history occurs in verse forty of Daniel eleven, which is the verse that was unsealed and produced the increase of knowledge in 1989, that is represented by the Hiddekel River. In the prophetic history of that verse, the final work in the Most Holy Place is also accomplished, which is the light that was unsealed in 1798, and that is represented by the Ulai River. The beginning of verse forty identifies the time of the end in 1798, and the ending of the verse identifies the time of the end in 1989, and both rivers merge together in the history of verse forty, just as the Tigris and Euphrates (the Ulai and Hiddekel) do just before they reach the Persian Gulf.

Hela denna historia utspelar sig i den fyrtionde versen i Daniel elva, vilken är den vers som avförseglades och frambringade kunskapens tillväxt år 1989, vilket representeras av floden Hiddekel. I denna vers profetiska historia fullbordas också det slutliga verket i det allra heligaste, vilket är det ljus som avförseglades år 1798, och detta representeras av floden Ulai. Början av vers fyrtio identifierar ändens tid år 1798, och slutet av versen identifierar ändens tid år 1989, och båda floderna flyter samman i historien i vers fyrtio, liksom Tigris och Eufrat (Ulai och Hiddekel) gör strax innan de når Persiska viken.

We will continue this study in the next article.

Vi kommer att fortsätta denna studie i nästa artikel.

> The Spirit of the Lord God is upon me; because the Lord hath anointed me to preach good tidings unto the meek; he hath sent me to bind up the brokenhearted, to proclaim liberty to the captives, and the opening of the prison to them that are bound; To proclaim the acceptable year of the Lord, and the day of vengeance of our God; to comfort all that mourn; To appoint unto them that mourn in Zion, to give unto them beauty for ashes, the oil of joy for mourning, the garment of praise for the spirit of heaviness; that they might be called trees of righteousness, the planting of the Lord, that he might be glorified.

> Herrens, Guds, Ande är över mig, ty Herren har smort mig till att förkunna glädjens budskap för de ödmjuka; han har sänt mig att förbinda de förkrossade hjärtan, att utropa frihet för de fångna och öppnande av fängelset för dem som är bundna; att förkunna ett nådens år från Herren och en hämndens dag från vår Gud; att trösta alla sörjande; att ge åt dem som sörjer i Sion huvudprydnad i stället för aska, glädjens olja i stället för sorg, lovsångens dräkt i stället för en modfälld ande; och de skall kallas rättfärdighetens terebinter, Herrens plantering, för att han må bli förhärligad.

> And they shall build the old wastes, they shall raise up the former desolations, and they shall repair the waste cities, the desolations of many generations. And strangers shall stand and feed your flocks, and the sons of the alien shall be your plowmen and your vinedressers. But ye shall be named the Priests of the Lord: men shall call you the Ministers of our God: ye shall eat the riches of the Gentiles, and in their glory shall ye boast yourselves. For your shame ye shall have double; and for confusion they shall rejoice in their portion: therefore in their land they shall possess the double: everlasting joy shall be unto them.

> Och de skall bygga upp de gamla ruinerna, de skall resa upp de forna ödeläggelserna, och de skall återställa de ödelagda städerna, de ödeläggelser som bestått genom många släktled. Och främlingar skall stå och vakta era hjordar, och utlänningarnas söner skall vara era plöjare och era vingårdsmän. Men ni skall kallas Herrens präster; man skall kalla er vår Guds tjänare. Ni skall äta hednafolkens rikedomar, och över deras härlighet skall ni berömma er. I stället för er skam skall ni få dubbelt, och i stället för vanära skall de jubla över sin lott; därför skall de i sitt land besitta det dubbla: evig glädje skall tillhöra dem.

> For I the Lord love judgment, I hate robbery for burnt offering; and I will direct their work in truth, and I will make an everlasting covenant with them. And their seed shall be known among the Gentiles, and their offspring among the people: all that see them shall acknowledge them, that they are the seed which the Lord hath blessed. I will greatly rejoice in the Lord, my soul shall be joyful in my God; for he hath clothed me with the garments of salvation, he hath covered me with the robe of righteousness, as a bridegroom decketh himself with ornaments, and as a bride adorneth herself with her jewels. For as the earth bringeth forth her bud, and as the garden causeth the things that are sown in it to spring forth; so the Lord God will cause righteousness and praise to spring forth before all the nations. Isaiah 61:1–11.

> Ty jag, Herren, älskar rätt, jag hatar rofferi till brännoffer; och jag skall leda deras verk i sanning, och jag skall sluta ett evigt förbund med dem. Och deras säd skall bli känd bland hednafolken, och deras avkomma bland folken; alla som ser dem skall erkänna dem, att de är den säd som Herren har välsignat. Jag vill storligen fröjda mig i Herren, min själ skall jubla i min Gud; ty han har klätt mig i frälsningens kläder, han har höljt mig i rättfärdighetens mantel, såsom en brudgum smyckar sig med huvudbindel, och såsom en brud pryder sig med sina smycken. Ty såsom jorden frambringar sin brodd, och såsom trädgården låter det som är sått i den skjuta upp, så skall Herren Gud låta rättfärdighet och lovsång skjuta upp inför alla folken. Jesaja 61:1–11.

Back to Articles