Article

# Книга Даниїла — номер двадцять дев’ять

Бенкет Валтасара і пророчий час: розкриття недільного закону, падіння Вавилону та остаточної кризи

Author

Jeff Pippenger

Published

December 24, 2023

Formats

PDF
Word

Бенкет Валтасара визначає "годину" недільного закону, але ставить наголос на суді над республіканським рогом. Золотий образ Навуходоносора у третьому розділі книги Даниїла представляє ту саму історію в контексті вірного Божого народу, який тоді підноситься як стяг. Шостий розділ книги Даниїла розглядає ту саму лінію, але зосереджується на ролі протестантського рогу. Валтасар представляє "державу", і він покликав тисячу своїх "вельмож".

> Цар Валтасар справив великий бенкет для тисячі своїх вельмож і пив вино перед тією тисячею. Коли Валтасар смакував вино, він наказав принести золоті та срібні посудини, які його батько Навуходоносор виніс із храму, що в Єрусалимі, щоб цар, його вельможі, його жони та наложниці пили з них. Тоді принесли золоті посудини, що були взяті з храму дому Божого, який у Єрусалимі; і цар, і його вельможі, його жони та наложниці пили з них. Вони пили вино й славили богів із золота й срібла, міді, заліза, дерева та каменю. Тієї ж години з’явилися пальці людської руки й писали навпроти свічника на тиньку стіни царського палацу; і цар бачив кисть руки, що писала. Даниїл 5:1-5.

Число «десять» символізує дракона, а сто й тисяча — просто збільшення того самого символу. У шостому розділі сто двадцять проштовхують облудний закон, а сто двадцять є символом священиків. З огляду на «рядок за рядком», бенкет Валтасара ілюструє суд над зіпсутим державним устроєм і суд над зіпсутим церковним устроєм. Валтасар упився вавилонським вином і тоді вирішив осквернити святі посудини Божого храму в Єрусалимі.

> "Пророк каже: 'Я бачив, як інший ангел зійшов з неба, маючи велику владу; і земля освітилася від його слави. І він могутнім голосом вигукнув, кажучи: Упав, упав великий Вавилон і став оселищем демонів' (Об’явлення 18:1, 2). Це та сама звістка, яку дав другий ангел. Вавилон упав, 'бо вона напоїла всі народи вином гніву своєї розпусти' (Об’явлення 14:8). Що ж це за вино? — Її хибні вчення. Вона дала світові фальшиву суботу замість суботи четвертої заповіді й повторила неправду, яку сатана вперше сказав Єві в Едені, — про природну безсмертність душі. Багато споріднених помилок вона поширила далеко й широко, 'навчаючи наук, що є заповідями людськими' (Матвія 15:9)." Вибрані вісті, книга 2, 118.

Вино, яке пив Валтасар, було суботою-ідолом папства, бо бенкет символізував пророчу «годину» недільного закону. Храмові посудини, які він приніс у бенкетну залу, символізували не лише бунт проти Бога; храмові посудини також символізують Божий народ, адже буквальне представляє духовне, а люди — посудини.

> Проте Божа основа стоїть твердо, маючи цю печатку: Господь знає тих, що Його. І: Нехай відступить від беззаконня кожен, хто називає ім’я Христа. А у великому домі є не лише посудини золоті й срібні, але й дерев’яні та глиняні; і одні — для честі, а інші — для безчестя. Отже, якщо хто очистить себе від цього, буде посудиною для честі, освяченою, придатною для вжитку Господареві та приготованою на всяке добре діло. 2 Тимофія 2:19-21.

У розпалі осквернення Божого народу через примус до недільного поклоніння вогняний напис сповіщає загибель Валтасара.

> Тієї ж години з’явилися пальці людської руки й написали навпроти світильника на тиньку стіни царського палацу; і цар бачив кисть руки, що писала. Тоді змінилося обличчя царя, і думки його стривожили його, так що суглоби його стегон ослабли, і коліна його билися одне об одне. Цар голосно закричав, щоб привели астрологів, халдеїв та віщунів. І заговорив цар та сказав до мудреців Вавилону: Хто прочитає це писання й покаже мені його тлумачення, буде зодягнений у багряницю, матиме на шиї золотий ланцюг і буде третім правителем у царстві. Даниїла 5:5–7.

Історично цей уривок тлумачать так, що батько Валтасара передав йому політичний престол, і тому найвище, що Валтасар міг запропонувати за тлумачення напису, — це посаду третього правителя. Напередодні запровадження недільного закону у Сполучених Штатах політичне керівництво перебуватиме в підлеглому становищі щодо релігійного керівництва, яке працюватиме над запровадженням нової форми поклоніння. Образ звіра означає поєднання церкви й держави, коли церква контролює ці взаємини, і за недільного закону Валтасар був політичним царем, отже символізував державу, але він був лише другим за владою після релігійного авторитету свого батька. Найбільше, що він міг запропонувати Даниїлові, — бути третім.

> Коли рання церква зіпсувалася, відступивши від простоти Євангелія і прийнявши язичницькі обряди та звичаї, вона втратила Духа і силу Бога; і, щоб підпорядкувати собі сумління людей, вона шукала підтримки світської влади. Наслідком стало папство — церква, що контролювала державну владу і використовувала її для досягнення власних цілей, особливо для покарання «єресі». Щоб Сполучені Штати створили образ звіра, релігійна влада має настільки контролювати цивільний уряд, щоб і авторитет держави використовувався церквою для здійснення її власних цілей. . . .

> Примус до дотримання неділі з боку протестантських церков є примусом до поклоніння папству — звірові. Ті, хто, розуміючи вимоги четвертої заповіді, обирають дотримуватися фальшивої замість істинної Суботи, тим самим віддають шану тій владі, якою лише це й наказано. Але самим актом примусу до релігійного обов’язку світською владою церкви самі створили б образ звіра; отже, примус до дотримання неділі в Сполучених Штатах був би примусом до поклоніння звірові та його образові. Велика боротьба, 443, 448, 449.

Саме в кризі виявляється характер, і загадкове послання на стіні спричинило кризу в житті Валтасара та ознаменувало кінець його царства, тим самим символізуючи кінець царства звіра із землі. Валтасар помер тієї ж ночі, що символізує недільний закон, коли Сполучені Штати повалені як шосте царство біблійного пророцтва під час недільного закону, але Сполучені Штати негайно переходять у статус провідного царя серед десяти царів. Десять царів становлять сьоме царство біблійного пророцтва, і вони негайно погоджуються віддати своє сьоме царство звіру.

> Бо Бог вклав у їхні серця, щоб виконали Його волю, і щоб погодилися та віддали своє царство звірові, доки не сповняться Божі слова. Об’явлення 17:17.

Останні події відбуваються стрімко, і перехід від шостого царства до сьомого, а потім до восьмого, є швидким, бо тоді світ перебуває у великій кризі. Повалення звіра із землі змушує Валтасара злякатися, і, як перший серед десяти царів, він уособлює той страх, який переживуть усі царі землі під час повалення Сполучених Штатів. В одинадцятому розділі Об’явлення «година», коли напис з’являється на стіні, є «годиною» великого землетрусу. У той момент позначаються три символи ісламу, і саме іслам змушує царів боятися в останні дні.

> Бо ось, царі зійшлися, пройшли разом. Побачили — і здивувалися; стривожилися й поспішно втекли. Там охопив їх страх і біль, як у жінки, що народжує. Ти східним вітром розбиваєш таршішські кораблі. Як ми чули, так і побачили в місті Господа Саваота, у місті нашого Бога: Бог утвердить його навіки. Села. Псалом 48:4-8.

Вельможі або царі були зібрані на бенкеті Валтасара, пили вино Вавилону та торкалися й розглядали святі посудини Божої святині, коли їх охопив страх, як це показано страхом Валтасара, коли на стіні з’явився напис. Страх Валтасара започаткував наростаючий страх, що уособлюється жінкою в родових муках, а «година» одинадцятого розділу Об’явлення веде до дванадцятого розділу, де знамення постає як жінка, що ось-ось має народити. Перший перейм — це напис на стіні бенкетної зали. Цей страх спричинений «східним вітром» ісламу, що «розбиває кораблі Таршішу».

У бенкетній залі Валтасара «тисяча вельмож» п’є вино Вавилону, що символізує примусове дотримання неділі. Тоді оркестр Навуходоносора починає грати, коли Валтасар велить принести начиння святині. Блудниця Тиру починає співати, а відступницький Ізраїль починає танцювати навколо золотого ідола Навуходоносора. Та бенкет перериває «східний вітер», що є «третім горем», яке швидко приходить, і є «сьомою сурмою». Коли іслам зриває бенкет, «народи розгнівалися». Вони розгнівані, бо кораблі Таршішу, символ економічної структури планети Земля, тоді тонуть посеред моря.

> Таршіш був твоїм крамарем через множину всякого багатства; сріблом, залізом, оловом і свинцем вони торгували на твоїх ярмарках. Яван, Тувал і Мешех були твоїми крамарями: людьми та мідними посудинами вони торгували на твоєму ринку. Ті з дому Тогарми торгували на твоїх ярмарках кіньми, вершниками та мулами. Люди Дедану були твоїми крамарями; багато островів були торгівлею твоїх рук: вони приносили тобі в дар роги зі слонової кістки та ебенове дерево. Сирія була твоїм крамарем через множину виробів твоєї роботи: на твоїх ярмарках вони торгували смарагдами, пурпуром і вишиваною роботою, і тонким полотном, і коралом, і агатом. Юда та земля Ізраїлева були твоїми крамарями: на твоєму ринку вони торгували пшеницею з Мінніту, і Паннаґом, і медом, і єлеєм, і бальзамом. Дамаск був твоїм крамарем у множині виробів твоєї роботи, заради множини всякого багатства: вином Хелбону та білою вовною. Дан також і Яван, що ходили туди й сюди, торгували на твоїх ярмарках: блискуче залізо, касія та каламус були на твоєму ринку. Дедан був твоїм крамарем у коштовних одежах для колісниць. Аравія та всі князі Кедара торгували з тобою ягнятами, баранами та козами: у цьому вони були твоїми крамарями. Купці Шеви та Раами були твоїми крамарями: на твоїх ярмарках вони торгували найкращими з усіх прянощів, і всім дорогоцінним камінням, і золотом. Харан, і Канне, і Еден, купці Шеви, Ашшур і Хільмад були твоїми крамарями. Вони були твоїми крамарями з усяким крамом: у блакитних одежах і вишиваній праці, і в скринях дорогого вбрання, перев’язаних шнурами та зроблених із кедра, серед твоїх товарів. Кораблі Таршішу оспівували тебе на твоєму ринку, і ти був наповнений і дуже прославлений посеред морів. Твої веслярі завели тебе у великі води; східний вітер розбив тебе посеред морів. Твої багатства та твої ярмарки, твої товари, твої моряки й твої керманичі, твої конопатники та всі, що займаються твоєю торгівлею, і всі твої вояки, що в тобі, і все твоє товариство, яке посеред тебе, упадуть у середину морів у день твоєї руїни. Єзекіїля 27:12–26.

"Кораблі Таршішу" є символом економічної структури планети Земля, і їх потоплено посеред моря "східним вітром". Єзекіїль сповіщає, що це відбувається в "день твоєї погибелі", а темою двадцять сьомого розділу книги Єзекіїля є плач по Тиру.

> І знову було до мене слово Господнє, кажучи: А тепер, сину людський, заведи плач про Тир; і скажи Тиру: О ти, що сидиш при вході до моря, купець для народів багатьох островів, так говорить Господь Бог: О Тире, ти сказав: Я досконалої краси. Єзекіїля 27:1-3.

День руїни Тиру є предметом плачу. День руїни Тиру — це недільний закон, бо Тир є символом папства, суд над яким починається в ту "годину", коли другий голос вісімнадцятого розділу Об'явлення починає закликати людей вийти з Вавилону.

> І почув я інший голос із неба, що говорив: Вийдіть із неї, народе Мій, щоб ви не стали спільниками її гріхів і щоб не зазнали її кар. Бо її гріхи сягнули аж до неба, і Бог згадав її беззаконня. Відплатіть їй, як вона відплатила вам, і воздайте їй подвійно за її діла; у чаші, яку вона наповнила, налийте їй удвічі. Скільки вона себе прославляла і розкошувала, стільки ж дайте їй муки та скорботи; бо каже в серці своєму: Сиджу царицею, я не вдова і не побачу скорботи. Тому за один день прийдуть на неї її кари: смерть, жалоба і голод; і буде вона цілковито спалена вогнем, бо сильний Господь Бог, який судить її. І будуть плакати й ридати за нею царі землі, які блудодіяли з нею і розкошували з нею, коли побачать дим її пожежі, стоячи здаля зі страху перед її муками й кажучи: Горе, горе тобі, велике місто Вавилон, місто могутнє! бо за одну годину прийшов твій суд. І купці землі будуть плакати й тужити за нею, бо ніхто вже не купує їхніх товарів. Об’явлення 18:4–11.

Слово, яке в книзі Даниїла п’ять разів перекладене як «година», завжди означає певний різновид суду. Який саме різновид суду мається на увазі, визначається контекстом уривка, де це слово вжито. У четвертому розділі Даниїла слово «година» вперше використано для оголошення наближення суду — чи то дослідчого суду, що розпочався 22 жовтня 1844 року, чи то виконавчого суду, який починається із запровадження недільного закону. В обох випадках і дослідчий, і виконавчий суд є поступовими. Виконавчий суд над папством починається із запровадження недільного закону у Сполучених Штатах. Це позначає «годину» початку виконавчого суду над папством, і та «година» є «годиною» великого землетрусу з одинадцятого розділу Книги Об’явлення, коли два свідки, представлені Седрахом, Мисахом і Авденаго, кидаються до печі як знамено, піднесене як могутнє військо Єзекіїля. Та «година» — це коли на стіні Валтасара з’являється напис.

«Кораблі Таршішу», які представляють структуру економічних ланцюгів постачання планети Земля, були потоплені посеред морів у той час, і це викликає страх у купців і царів землі, як це представлено Валтасаром.

В одинадцятому розділі Об’явлення «година» — це коли «третє горе» ісламу скоро приходить, і лунає Сьома Сурма, і народи розгніваються. Усі три ці символи вказують на іслам як на провидінне знаряддя Господа, яким Він звершує вбивство Валтасара саме в ту «годину». Валтасара було вбито ворогами, що потай увійшли в його царство через брами, які недбало залишили відчиненими, так само, як і прикордонну стіну між Мексикою та Сполученими Штатами недбало залишили відкритою, коли наближається «година» «великого землетрусу».

Загоєння смертельної рани папства викладене в останніх шести віршах одинадцятого розділу книги Даниїла. У цих віршах окреслено три перешкоди, які долаються у процесі загоєння смертельної рани папства. Цар Півночі завжди долає три перешкоди на шляху до верховної влади — і завжди в такому порядку: спочатку свого ворога, потім свого союзника, а потім, нарешті, свою жертву. Першим було підкорено Царя Півдня, що представляє Радянський Союз, останнього ворога Рима, який був змітений у 1989 році. Другою перешкодою є Прекрасний край, тобто союзник Рима, який заради Рима підкорив Радянський Союз, — Сполучені Штати, що підкорюються в «годині», яку ми зараз розглядаємо. Після цього третя перешкода, представлена як Єгипет, означає момент, коли папство бере під контроль свою жертву — Організацію Об’єднаних Націй.

У 1989 році, коли відбулося розпечатання тих віршів, а згодом — зростання розуміння тих віршів, було визнано, що язичницький Рим, папський Рим, а потім і сучасний Рим (представлений як Цар Півночі в останніх шести віршах одинадцятого розділу книги Даниїла), кожен мав подолати три географічні перешкоди, перш ніж утвердитися як царство. Для язичницького Риму ці три перешкоди були представлені як три напрями.

> І з одного з них виріс малий ріг, який вельми звеличився до півдня, і до сходу, і до прекрасного краю. Даниїла 8:9.

Для папського Риму це були три роги, які потрібно було вирвати.

> Я розглядав роги, і ось, між ними з’явився інший малий ріг; перед ним три з перших рогів були вирвані з коренем; і ось, у цьому розі були очі, як очі людські, і уста, що говорили великі слова. Даниїла 7:8.

Для сучасного Риму (царя півночі), представленого в останніх шести віршах одинадцятого розділу книги Даниїла, трьома перешкодами були цар півдня, славний край і Єгипет. Як і у язичницького Риму та папського Риму, ці три перешкоди були географічними. Сучасному Риму, представленому як цар півночі в останніх шести віршах одинадцятого розділу книги Даниїла, потрібно було подолати три «стіни», і разом із першою «стіною» існувала філософська «стіна», яку було усунено одночасно з демонтажем буквальної стіни. У 1989 році, коли цар півночі повалив Радянський Союз (царя півдня), філософську «стіну» «залізної завіси» було усунено, так само як демонтовано Берлінський мур.

У «годину» суду Валтасара, коли на стіні вже є напис, а його вороги таємно проникають через неохоронювані ворота, філософська «стіна» відокремлення церкви від держави усувається, тоді як іслам третього горя таємно проник через залишену без нагляду «стіну» на південному кордоні славної землі.

Коли «Єгипет», що представляє Організацію Об’єднаних Націй, буде завойований, а філософська «стіна національного суверенітету» буде ліквідована, оскільки кожна нація змушена прийняти єдиний світовий уряд, яким керує блудниця Тиру, тоді станеться фінансовий крах, який спричинить воєнний стан і деспотизм останніх днів. Цілком можливо, що щось станеться на вулиці, яку називають «Волл-стріт».

> Ті самі кошти, які нині так скупо вкладаються в справу Божу й егоїстично утримуються, невдовзі будуть викинуті разом з усіма ідолами кротам і кажанам. Незабаром гроші дуже раптово знеціняться, коли реальність вічних сцен відкриється людським чуттям. Служіння добробуту, 266.

Ми продовжимо вивчення Валтасара у наступній статті.

> "Сьогодні, як і за днів Іллі, чітко окреслена межа між Божим народом, що дотримується Його заповідей, і поклонниками фальшивих богів. 'Доки ви будете вагатися між двома думками?' — вигукнув Ілля; 'якщо Господь є Бог — ідіть за Ним; а якщо Ваал — то йдіть за ним.' 1 Царів 18:21. А звістка для сьогодні така: 'Пав, пав великий Вавилон.... Вийдіть із неї, народе Мій, щоб ви не стали співучасниками її гріхів і щоб ви не зазнали її кар. Бо її гріхи досягли аж до неба, і Бог згадав її беззаконня.' Об'явлення 18:2, 4, 5."

> "Недалекий той час, коли випробування спіткає кожну душу. Нам наполегливо нав’язуватимуть святкування фальшивої суботи. Боротьба точитиметься між заповідями Божими та заповідями людськими. Ті, хто крок за кроком поступався світським вимогам і пристосовувався до світських звичаїв, тоді підкоряться чинній владі, радше ніж наражатимуть себе на глузування, образи, загрозу ув’язнення й смерть. Тоді золото буде відділене від домішок. Істинне благочестя буде чітко відрізнене від зовнішньої показності та мішури. Не одна зірка, якою ми захоплювалися за її блиск, тоді згасне в темряві. Ті, хто вбралися в оздоби святині, але не зодягнені у праведність Христа, тоді постануть у соромі власної наготи." Пророки і царі, 187, 188.

Back to Articles