Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Seven

Книга Даниїла - Номер дев'яносто сім

The Triple Application of Elijah: Unveiling the Prophetic Dynamics of Modern Babylon’s Confrontation

Потрійне застосування Іллі: розкриття пророчої динаміки протистояння сучасного Вавилону

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word

The triple application of Elijah represents the external elements of the Elijah of the last days. Elijah represents one man, but also a movement of people. The movement of people who join with the messenger Elijah are taken out of the condition and experience represented by Laodicea.

Потрійне застосування Іллі представляє зовнішні елементи Іллі останніх днів. Ілля представляє одну людину, але також рух людей. Рух людей, які приєднуються до посланця Іллі, виводиться зі стану та досвіду, які представляє Лаодикія.

> And Elijah came unto all the people, and said, How long halt ye between two opinions? if the Lord be God, follow him: but if Baal, then follow him. And the people answered him not a word. Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. 1 Kings 18:21, 22.

> І прийшов Ілля до всього народу й сказав: Доки ви будете вагатися між двома думками? Якщо Господь є Богом, йдіть за Ним; а якщо Ваал, то йдіть за ним. А народ не відповів йому жодним словом. Тоді Ілля сказав народові: Я, тільки я один, залишився пророком Господа; а пророків Ваалових чотириста п'ятдесят чоловік. 1 Царів 18:21, 22.

Whether in the movement of the first or third angel, those who joined with the messenger of that period were either taken out of the history represented by the church of Sardis or the church of Laodicea. Either church is represented by the question of Elijah, concerning how long the people would halt between two opinions. The two opinions they halt between are represented by Habakkuk’s “debate.” The “debate” of Habakkuk chapter two, is a debate between either correct or incorrect methodology. The people that exist when the time of the debate arrives, either in Millerite history or those in the history of the last days are uncertain whether to get off the fence, and if so, they are uncertain as to which side of the fence they should descend to. They therefore answer not a word.

Чи то в русі першого, чи третього ангела, ті, хто приєднувався до посланця того періоду, були або виведені з історії, представленої церквою в Сардах, або з історії, представленої церквою в Лаодикії. Обидві церкви представлені запитанням Іллі: доки народ вагатиметься між двома думками? Дві думки, між якими вони вагаються, представлені «спором» Авакума. «Спір» другого розділу книги Авакума — це спір між правильною та неправильною методологією. Люди, що живуть, коли настає час цього спору, як у мілеритській історії, так і в історії останніх днів, не певні, чи зійти з паркану, а якщо й зійти, то не знають, на який бік паркану їм зійти. Тому вони не відповідають ані словом.

The Lord ordained a test in the history of the first and the history of the third angels which would manifest whether the one side of the debate, represented by the theological methodology of apostate Protestantism, or the methodology of Miller’s rules of prophetic interpretations, including the rules adopted by Future for America, was the actual message of the latter rain. The test of Mount Carmel that is to begin at the soon coming Sunday law in the United States requires that God identifies who His representative messenger is, as He did with Elijah and in the Millerite history of 1844. As with Elijah, and those who watched but were unwilling to take a position, the methodology was and will be confirmed by the fulfillments of public predictions.

Господь установив випробування в історії першого та третього ангелів, яке мало виявити, чи є справжньою вісткою пізнього дощу одна сторона полеміки — представлена богословською методологією відступницького протестантизму, — чи методологія правил Міллера щодо тлумачення пророцтв, включно з правилами, прийнятими організацією «Future for America». Випробування на горі Кармел, яке має розпочатися під час невдовзі прийдешнього недільного закону у Сполучених Штатах, вимагає, щоб Бог показав, хто є Його уповноваженим посланцем, як Він зробив з Іллею та в міллеритській історії 1844 року. Подібно до випадку з Іллею та тими, хто спостерігав, але не бажав зайняти позицію, методологію було й буде підтверджено здійсненням публічно проголошених пророцтв.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> Пророцтва Даниїла та Івана слід розуміти. Вони тлумачать одне одного. Вони дають світові істини, які кожному слід розуміти. Ці пророцтва мають бути свідченням у світі. Своїм виконанням у ці останні дні вони самі себе пояснять. Kress Collection, 105.

When fire came down and consumed Elijah’s offering, God was confirming to those who silently watched that Elijah was His representative, but by then it was too late for Ahab, Jezebel and her false prophets. This also happened in advance of October 22, 1844 in the Millerite history, and it will happen again in advance of the soon coming Sunday law, which is typified by October 22, 1844. Unfortunately, those who wait until that event to decide, will have by default already decided on the wrong side of the question. The selection of the Elijah messenger must precede his confrontation with Ahab, Jezebel and her false prophets. After the confirmation was accomplished by fire consuming Elijah’s offering, Elijah slew the false prophets.

Коли зійшов вогонь і пожер жертву Іллі, Бог підтверджував тим, хто мовчки спостерігав, що Ілля є Його представником, але тоді для Ахава, Єзавелі та її лжепророків уже було запізно. Це також сталося напередодні 22 жовтня 1844 року в історії міллеритів, і це станеться знову напередодні недільного закону, що невдовзі настане, прообразом якого є 22 жовтня 1844 року. На жаль, ті, хто чекатиме до того моменту, щоб ухвалити рішення, вже за замовчуванням опиняться на неправильному боці питання. Вибір посланця Іллі має передувати його протистоянню з Ахавом, Єзавеллю та її лжепророками. Після того як підтвердження було здійснене вогнем, що пожер жертву Іллі, Ілля вбив лжепророків.

The false prophet is the sixth kingdom of Bible prophecy, and it ends its reign as the sixth kingdom at the soon-coming Sunday law, which is where Elijah slew the false prophets. Thereafter the full outpouring of rain began. In Millerite history, the messenger and his message were identified in contrast with those who in the context began to fulfill their role as apostate Protestantism (which is the false prophet of Elijah’s testimony), and one of the three powers that lead the world to Armageddon. God ordained that after October 22, 1844, the newly identified true prophetic movement would finish His work on earth, but the movement transitioned into Laodicea and shortly thereafter ceased to be a “movement”, because it became a legally accepted Church.

Лжепророк є шостим царством у біблійному пророцтві й завершить своє правління як шосте царство під час недільного закону, що незабаром настане, який відповідає моменту, коли Ілля знищив лжепророків. Після цього почалося повне виливання дощу. В історії міллеритів посланця та його вістку було розпізнано на противагу тим, хто в цьому контексті почав виконувати свою роль як відступницьке протестантство (яке є лжепророком за свідченням Іллі і однією з трьох сил, що ведуть світ до Армагеддону). Бог постановив, що після 22 жовтня 1844 року щойно розпізнаний істинний пророчий рух завершить Його працю на землі, але рух перейшов у Лаодикію і невдовзі потому перестав бути «рухом», бо став юридично визнаною Церквою.

With these elements of the first Elijah in our minds, we will now address the prophetic characteristics of the second Elijah for the purpose of identifying and establishing who is the third Elijah of the last days. Jesus identified John the Baptist as the one who fulfilled the last prophecy of the Old Testament.

Маючи на увазі ці риси першого Іллі, ми тепер розглянемо пророчі характеристики другого Іллі, щоб визначити й встановити, хто є третім Іллею останніх днів. Ісус назвав Івана Хрестителя тим, хто виконав останнє пророцтво Старого Завіту.

> Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:5, 6.

> Ось Я пошлю до вас пророка Іллю перед приходом великого й страшного дня Господнього: І він наверне серце батьків до дітей, і серце дітей до батьків їхніх, щоб Я не прийшов і не вразив землю прокляттям. Малахії 4:5, 6.

Though Jesus identified John as the Elijah who was to come, John did not fully meet all the elements of the prediction of the Elijah to come, for the third and final Elijah comes before the great and dreadful day of the Lord, which is the time of the Seven Last Plagues, that conclude with the Second Coming of Christ. John was never-the-less the second Elijah, and his witness combined with the first Elijah identifies and establishes the third and final Elijah.

Хоч Ісус назвав Івана Іллею, що мав прийти, Іван не повністю відповідав усім елементам пророцтва про Іллю, який має прийти, бо третій і останній Ілля приходить перед великим і страшним днем Господнім, який є часом семи останніх кар, що завершуються другим пришестям Христа. Проте Іван усе ж був другим Іллею, і його свідчення, поєднане зі свідченням першого Іллі, визначає та утверджує третього й останнього Іллю.

Just as Elijah confronted a threefold representation of modern Babylon’s dragon, beast and false prophet, so too, John was confronted with a Roman authority (Herod), an impure woman (Herodias) and her daughter (Salome). Mount Carmel typified October 22, 1844, which in turn represents the Sunday law in the United States. At the Sunday law crisis the threefold union is brought about.

Подібно до того, як Ілля протистояв потрійному уособленню дракона, звіра й лжепророка сучасного Вавилону, так і Іван зіткнувся з римською владою (Іродом), нечистою жінкою (Іродіадою) та її дочкою (Саломією). Гора Кармель була прообразом 22 жовтня 1844 року, що, своєю чергою, представляє недільний закон у Сполучених Штатах. Під час кризи недільного закону утворюється потрійний союз.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Декретом, що узаконює установу Папства всупереч Божому закону, наша нація повністю відступить від праведності. Коли Протестантизм простягне свою руку через прірву, щоб схопити руку Римської влади, коли він сягне через безодню, щоб потиснути руку Спіритизмові, коли під впливом цього потрійного союзу наша країна зречеться кожного принципу своєї Конституції як протестантського і республіканського правління та створить умови для поширення папських неправд і оман, тоді ми знатимемо, що настав час для дивовижної діяльності Сатани і що кінець близько». Свідчення, том 5, 451.

In the story of Herod, we find that as a representative of pagan Rome, he is a representative of the “ten kings” of pagan Rome, and therefore symbolizes the ten kings of Revelation seventeen that give their kingdom to the whore for one hour. Herod was typified by Ahab. Both were in marriages that were unlawful. Ahab, who was of Israel was forbidden to marry a woman who was not an Israelite woman, and Herod had taken his brother’s wife to marry. The fornication of the whore of Tyre and Babylon with the kings of the earth is represented by Ahab and Herod’s unlawful relationship with Jezebel and Herodias.

В історії про Ірода ми бачимо, що, як представник язичницького Риму, він є представником «десяти царів» язичницького Риму, і тому символізує десять царів сімнадцятого розділу Об’явлення, які віддають своє царство блудниці на одну годину. Ахав був прообразом Ірода. Обидва перебували в шлюбах, що були незаконними. Ахав, який був з Ізраїлю, мав заборону одружуватися з жінкою, що не була ізраїльтянкою, а Ірод узяв за дружину жінку свого брата. Блуд блудниці Тира і Вавилона з царями землі представлений через незаконні стосунки Ахава та Ірода з Єзавеллю та Іродіядою.

The confrontation at Mount Carmel with Ahab, was represented as a birthday celebration for Herod. At the Sunday law the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, and the ten kings become the seventh kingdom. At their birthday as the seventh kingdom, Herod in a drunken feast agrees to give up to half of his kingdom to Salome, the daughter of Herodias. The ten kings agree to give their kingdom unto the beast, and they do so for they have been deceived by the false prophet (the United States) and are spiritually “drunken”.

Протистояння на горі Кармель з Ахавом було представлено як святкування дня народження Ірода. За недільного закону Сполучені Штати перестають бути шостим царством біблійного пророцтва, а десять царів стають сьомим царством. У день їхнього народження як сьомого царства Ірод на п’яному бенкеті погоджується віддати до половини свого царства Саломії, дочці Іродіади. Десять царів погоджуються віддати своє царство звірові, і вони роблять це, бо були обмануті лжепророком (Сполученими Штатами) і є духовно «сп’янілі».

At Mount Carmel the false prophets danced all day in an attempt to deceive, and at Herod’s birthday party Salome, the daughter of Herodias did a dance to deceive the drunken king. In doing so the daughter of Herodias secured Ahab’s authority to kill John the Baptist. At the Sunday law in the United States, the United States will deceive the entire world into accepting a world-wide image of the beast that consists of a kingdom that is half churchcraft and half statecraft. The deception of the world by the United States, who is the false prophet of the threefold union, was prefigured by the dance of Jezebel’s prophets and the daughter of Jezebel (Salome), for Jezebel is Catholicism and apostate Protestantism is her daughters (as Salome).

На горі Кармель лжепророки танцювали весь день, намагаючись обманути, а на бенкеті з нагоди дня народження Ірода Саломія, дочка Іродіади, виконала танець, щоб обманути п’яного царя. Таким чином дочка Іродіади заручилася владою Ахава, щоб убити Івана Хрестителя. Під час недільного закону у Сполучених Штатах Сполучені Штати обманом змусять увесь світ прийняти всесвітній образ звіра, який являє собою царство, наполовину церковне, наполовину державне. Обман світу з боку Сполучених Штатів, які є лжепророком троїстого союзу, був прообразно показаний танцем пророків Єзавелі та танцем дочки Єзавелі (Саломії), бо Єзавель — це католицизм, а відступницький протестантизм — її дочки (як Саломія).

Persecution begins at the soon-coming Sunday law that involves death, as represented by the second Elijah’s head being removed and placed into a basket for the papacy, represented by Herodias. At that point the deadly wound of the papacy is fully healed, she is no longer forgotten and the latter rain is poured out without measure, as the ensign of the one hundred and forty-four thousand is lifted up. At that point Islam of the third Woe strikes, and the progressive judgment of the great whore who sits upon many waters begins. Her judgment is doubled.

Переслідування починається зі скоро прийдешнього недільного закону, пов’язаного зі смертю, як це символізовано відсіченням голови другого Іллі та покладанням її в кошик для папства, представленого Іродіадою. У той момент смертельна рана папства повністю загоюється, воно вже не забуте, і пізній дощ виливається без міри, коли підноситься знамено ста сорока чотирьох тисяч. Тоді іслам третього горя завдає удару, і починається поступовий суд над великою блудницею, що сидить на багатьох водах. Її суд подвоюється.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. Revelation 18:4–6.

> І почув я інший голос із неба, що казав: Вийдіть із неї, народе Мій, щоб ви не стали учасниками її гріхів і щоб ви не зазнали її кар. Бо гріхи її дійшли аж до неба, і Бог згадав її беззаконня. Відплатіть їй так, як і вона відплатила вам, і дайте їй удвічі за її діла; у чашу, яку вона наповнила, налийте їй удвічі. Об’явлення 18:4-6.

Her judgment is doubled, for she was not yet judged for the murders she accomplished during the Dark Ages from the year 538 unto 1798. In the fifth seal, those the papacy had murdered are symbolically portrayed beneath the altar asking when God would judge the whore of Rome, and they are told to rest in their graves until a second group of martyrs that are to be murdered as they had been murdered are made up. When her judgment comes it is doubled for she will have twice murdered God’s faithful people.

Її суд буде подвійним, бо її ще не було засуджено за вбивства, які вона вчинила в Темні віки — з 538 по 1798 рік. У п’ятій печаті ті, кого папство вбило, символічно зображені під жертовником і запитують, коли Бог здійснить суд над блудницею Риму, а їм сказано спочивати у своїх могилах, доки не сповниться число другої групи мучеників, яких мають убити так само, як їх було вбито. Коли настане її суд, він буде подвійним, бо до того часу вона двічі вб’є вірних Богові людей.

> And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: And they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, holy and true, dost thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled. Revelation 6:9–11.

> І коли Він відкрив п’яту печать, я побачив під жертовником душі тих, що були вбиті за Слово Боже та за свідчення, яке вони мали; і вони волали гучним голосом, кажучи: Доки, Владико, святий і правдивий, не судиш і не мстишся за нашу кров на тих, що живуть на землі? І було дано кожному з них білу одежу; і сказано їм, щоб вони ще спочили трохи часу, доки доповниться число їхніх співслужителів і братів їхніх, які мають бути вбиті, як і вони. Об’явлення 6:9–11.

Sister White places the passage of the martyrs of the fifth seal at the Sunday law where God’s other flock is called out of Babylon, which is Herod’s birthday party when the ten kings agree to give their seventh kingdom unto the eighth kingdom that is of the seven.

Сестра Вайт відносить епізод з мучениками п’ятої печаті до часу недільного закону, де інше Боже стадо покликане вийти з Вавилона, що є бенкетом з нагоди дня народження Ірода, коли десять царів погоджуються віддати своє сьоме царство восьмому царству, яке є з семи.

> “When the fifth seal was opened, John the Revelator in vision saw beneath the altar the company that were slain for the Word of God and the testimony of Jesus Christ. After this came the scenes described in the eighteenth of Revelation, when those who are faithful and true are called out from Babylon. [Revelation 18:1–5, quoted.]” Manuscript Releases, volume 20, 14.

> "Коли було відкрито п’яту печатку, Іван Богослов у видінні побачив під жертовником тих, що були вбиті за Слово Боже і свідчення Ісуса Христа. Після цього відбулися події, описані у вісімнадцятому розділі Об’явлення, коли вірні та істинні покликані вийти з Вавилону. [Об’явлення 18:1-5, цитовано.]" Публікації рукописів, том 20, 14.

Those who are called out of Babylon make up the second group of martyrs that are murdered by the papacy as Herodias did to the second Elijah. Sister White also places the fifth seal at the opening of the final seal.

Ті, хто покликані вийти з Вавилону, становлять другу групу мучеників, яких убиває папство, подібно до того, як Іродіада вчинила з другим Іллею. Сестра Вайт також ставить п'яту печать при відкритті останньої печаті.

> “‘And when he had opened the fifth seal, I saw under the altar the souls of them that were slain for the word of God, and for the testimony which they held: and they cried with a loud voice, saying, How long, O Lord, Holy and true, doest Thou not judge and avenge our blood on them that dwell on the earth? And white robes were given unto every one of them [They were pronounced pure and holy]; and it was said unto them, that they should rest yet for a little season, until their fellowservants also and their brethren, that should be killed as they were, should be fulfilled’ [Revelation 6:9–11]. Here were scenes presented to John that were not in reality but that which would be in a period of time in the future.

> «І коли він відкрив п’яту печатку, я побачив під жертовником душі тих, що були вбиті за Слово Боже і за свідчення, якого вони трималися; і вони закликали гучним голосом, кажучи: Доки ж, Владико, Святий і Правдивий, Ти не судиш і не мстиш за нашу кров тим, хто живе на землі? І було дано кожному з них білі шати [Їх було визнано чистими й святими]; і було сказано їм, щоб вони спочили ще на малий час, доки також не виповниться число їхніх співслуг та братів, що мали бути вбиті, як і вони» [Об’явлення 6:9-11]. Тут Іванові були представлені картини, які не були реальністю, а тим, що мало бути через певний час у майбутньому.

> “Revelation 8:1–4 quoted.” Manuscript Releases, volume 20, 197.

> "Об’явлення 8:1-4 цитовано." Публікації рукописів, том 20, 197.

The prayers of those murdered by the papacy during the Dark Ages are “remembered” during the opening of the “seventh seal,” which identifies that the “seventh seal” is opened at the soon-coming Sunday law, for it is there that God remembers her iniquities.

Молитви тих, кого папство вбило під час Темних віків, «згадуються» під час відкриття «сьомої печаті», що вказує на те, що «сьома печать» відкривається з настанням недільного закону, який незабаром буде запроваджено, бо саме тоді Бог згадує її беззаконня.

> And I heard another voice from heaven, saying, Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities. Reward her even as she rewarded you, and double unto her double according to her works: in the cup which she hath filled fill to her double. Revelation 18:4–6.

> І почув я інший голос із неба, що казав: Вийдіть із неї, народе Мій, щоб ви не стали учасниками її гріхів і щоб ви не зазнали її кар. Бо гріхи її дійшли аж до неба, і Бог згадав її беззаконня. Відплатіть їй так, як і вона відплатила вам, і дайте їй удвічі за її діла; у чашу, яку вона наповнила, налийте їй удвічі. Об’явлення 18:4-6.

The first Elijah witnesses to the confrontation that occurs between the one hundred and forty-four thousand and the threefold union which leads the world to Armageddon in the last days. The second Elijah (John the Baptist), repeats and enlarges the testimony of the first Elijah and together (line upon line), they identify and establish the prophetic characteristics of the third and final Elijah. The third Elijah is represented by a beginning Elijah (Miller), and an ending Elijah, for the movement of the first angel is repeated in the movement of the third angel.

Перший Ілля свідчить про протистояння, що відбувається між ста сорока чотирма тисячами та потрійним союзом, який веде світ до Армагеддону в останні дні. Другий Ілля (Іван Хреститель) повторює й розширює свідчення першого Іллі, і разом (рядок за рядком) вони визначають і встановлюють пророчі ознаки третього й останнього Іллі. Третій Ілля представлений початковим Іллею (Міллером) і завершальним Іллею, бо рух першого ангела повторюється в русі третього ангела.

> “God has given the messages of Revelation 14 their place in the line of prophecy, and their work is not to cease till the close of this earth’s history. The first and second angel’s messages are still truth for this time, and are to run parallel with this which follows.” The 1888 Materials, 803, 804.

> Бог визначив вістям 14 розділу Об’явлення їхнє місце в ряду пророцтв, і їхня праця не має припинитися аж до завершення історії цієї землі. Перша і друга ангельські вісті й досі є істиною для цього часу і мають іти паралельно з наступною. Матеріали 1888 року, 803, 804.

The third Elijah possesses the signature of Alpha and Omega, for it represents a beginning and ending Elijah. Both the first and the last Elijah represent a movement, either of the first or third angel of Revelation fourteen.

Третій Ілля має печатку Альфи та Омеги, бо вона представляє Іллю початку й кінця. І перший, і останній Ілля представляють рух — або першого, або третього ангела з чотирнадцятого розділу Об’явлення.

> “The work of John the Baptist, and the work of those who in the last days go forth in the spirit and power of Elijah to arouse the people from their apathy, are in many respects the same. His work is a type of the work that must be done in this age. Christ is to come the second time to judge the world in righteousness. The messengers of God who bear the last message of warning to be given to the world, are to prepare the way for Christ’s second advent, as John prepared the way for his first advent. In this preparatory work, ‘every valley shall be exalted, and every mountain shall be made low; and the crooked shall be made straight, and the rough places plain’ for history is to be repeated, and once again ‘the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together; for the mouth of the Lord hath spoken it.’” Southern Watchman, March 21, 1905.

> «Служіння Івана Хрестителя і служіння тих, хто в останні дні виходять у дусі та силі Іллі, щоб пробудити народ від його байдужості, є в багатьох відносинах однаковими. Його служіння є прообразом служіння, яке має бути звершене в цю добу. Христос має прийти вдруге, щоб судити світ у праведності. Посланці Божі, які несуть світові останнє попереджувальне послання, повинні приготувати шлях для другого приходу Христа, як Іван приготував шлях для Його першого приходу. У цій підготовчій праці, “кожна долина буде піднесена, і кожна гора буде понижена; і криве стане прямим, а нерівні місця — рівними”, бо історія має повторитися, і знову “слава Господня відкриється, і всяке тіло разом побачить її, бо уста Господні сказали це”.» Південний Сторож, 21 березня 1905.

The triple application of Elijah represents the confrontation between Elijah and the movement associated with Elijah and the threefold union of Modern Babylon. It is closely related to the triple application of the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant, but that line represents the internal dynamics of the movement and messenger. In both triple applications the third and final fulfillment of the messenger and movement are represented by Alpha and Omega as representing a beginning fulfillment and an ending fulfillment.

Потрійне застосування Іллі представляє протистояння між Іллею та пов’язаним з ним рухом, з одного боку, і троїстим союзом Сучасного Вавилона — з іншого. Воно тісно пов’язане з потрійним застосуванням посланця, який готує шлях для Посланця Заповіту, але та лінія представляє внутрішню динаміку руху та посланця. В обох потрійних застосуваннях третє й остаточне сповнення посланця та руху представлені Альфою та Омегою, які представляють початкове та завершальне сповнення.

The third and final Elijah represents the movement of the third angel, which is the movement of the one hundred and forty-four thousand, who will be lifted up as an ensign to call the great multitude out of Babylon when the hour of the great earthquake of Revelation eleven arrives. Before that hour, the messenger and the movement will be identified in contrast with the counterfeit movement that presents a counterfeit latter rain message of peace and safety.

Третій і останній Ілля представляє рух третього ангела, який є рухом ста сорока чотирьох тисяч, що будуть піднесені як стяг, щоб покликати велику множину з Вавилону, коли настане година великого землетрусу одинадцятої глави Об’явлення. Перед тією годиною вісник і рух будуть розпізнані на відміну від фальшивого руху, який проголошує фальшиву вістку пізнього дощу про мир і безпеку.

The distinctions between the true and false message and messenger are to be recognized by the fulfillment of the message. These articles began at the end of July, 2023, and well before the massacre of October 7, the articles were identifying that the true latter rain message identifies Islam of the third Woe, and that the message began on September 11, 2001. The articles identified that the angering of the nations which began at that time according to inspiration was as a woman in travail, and therefore the angering and troubles brought upon planet earth would continue to escalate until the close of probation.

Відмінності між істинною й хибною звісткою та вісником слід розпізнавати за виконанням звістки. Ці статті почали виходити наприкінці липня 2023 року, і ще задовго до різанини 7 жовтня в них уже зазначалося, що істинна звістка пізнього дощу визначає, що іслам є третім горем, і що ця звістка розпочалася 11 вересня 2001 року. У статтях зазначалося, що гнів народів, який, згідно з натхненням, почався тоді, був подібний до жінки в родових муках, і тому гнів і лиха, що спіткали планету Земля, продовжуватимуть наростати до закінчення часу благодаті.

We will continue the study in our next article.

Ми продовжимо дослідження у нашій наступній статті.

> “O that God’s people had a sense of the impending destruction of thousands of cities, now almost given to idolatry! But many of those who should be proclaiming the truth are accusing and condemning their brethren. When the converting power of God comes upon minds, there will be a decided change. Men will have no inclination to criticize and tear down. They will not stand in a position that hinders the light from shining to the world. Their criticism, their accusing, will cease. The powers of the enemy are mustering for battle. Stern conflicts are before us. Press together, my brethren and sisters, press together. Bind up with Christ. ‘Say ye not, A confederacy, . . . neither fear ye their fear, nor be afraid. Sanctify the Lord of hosts himself; and let him be your fear, and let him be your dread. And he shall be for a sanctuary; but for a stone of stumbling and for a rock of offense to both the houses of Israel, for a gin and for a snare to the inhabitants of Jerusalem. And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.’

> О, якби народ Божий усвідомлював близьке знищення тисяч міст, нині майже відданих ідолопоклонству! Але багато з тих, хто мав би проголошувати істину, звинувачують і засуджують своїх братів. Коли перетворювальна сила Божа зійде на уми, відбудеться рішуча зміна. Люди не матимуть схильності критикувати і руйнувати. Вони не займатимуть позиції, яка перешкоджає світлу світити світові. Їхня критика, їхні звинувачення, припиняться. Сили ворога збираються до бою. Попереду суворі битви. Тримайтеся разом, мої брати і сестри, тримайтеся разом. Єднайтеся з Христом. 'Не кажіть: Змова, . . . і їхнього страху не бійтеся і не лякайтеся. Освячуйте самого Господа Саваофа; і нехай Він буде вашим страхом, і нехай Він буде вашим трепетом. І Він буде святилищем; але каменем спотикання і скелею спокуси для обох домів Ізраїля, пасткою і сіттю для жителів Єрусалима. І багато хто з них спіткнеться, і впаде, і розіб’ється, і потрапить у сіті, і буде схоплений.'

> “The world is a theater. The actors, its inhabitants, are preparing to act their part in the last great drama. God is lost sight of. With the great masses of mankind there is no unity, except as men confederate to accomplish their selfish purposes. God is looking on. His purposes in regard to his rebellious subjects will be fulfilled. The world has not been given into the hands of men, though God is permitting the elements of confusion and disorder to bear sway for a season. A power from beneath is working to bring about the last great scenes in the drama,—Satan coming as Christ, and working with all deceivableness of unrighteousness in those who are binding themselves together in secret societies. Those who are yielding to the passion for confederation are working out the plans of the enemy. The cause will be followed by the effect.

> Світ — театр. Актори, його мешканці, готуються зіграти свою роль в останній великій драмі. Про Бога забувають. Серед великих мас людства немає єдності, хіба що люди об’єднуються, щоб здійснити свої егоїстичні наміри. Бог спостерігає. Його наміри щодо бунтівних підданих здійсняться. Світ не відданий у руки людей, хоча Бог дозволяє стихіям смути й безладдя панувати певний час. Діє сила знизу, щоб наблизити останні великі сцени драми — Сатана приходить як Христос і діє з усією оманою неправди в тих, хто об’єднується в таємні товариства. Ті, хто піддаються пристрасті до об’єднання, здійснюють задуми ворога. За причиною настане наслідок.

> “Transgression has almost reached its limit. Confusion fills the world, and a great terror is soon to come upon human beings. The end is very near. We who know the truth should be preparing for what is soon to break upon the world as an overwhelming surprise.” Review and Herald, September 10, 1903.

> Беззаконня майже досягло своєї межі. Сум’яття охопило світ, і великий жах незабаром прийде на людей. Кінець уже дуже близько. Ми, які знаємо істину, повинні готуватися до того, що незабаром вразить світ як приголомшлива несподіванка. Review and Herald, 10 вересня 1903 р.

Back to Articles