Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Seven

Книга Даниїла - номер сто шістдесят сім

Decoding Prophecy: Unveiling the Historical and Prophetic Significance of Daniel 11:10 and Beyond

Розшифрування пророцтва: розкриття історичного та пророчого значення Даниїла 11:10 і далі

Author

Jeff Pippenger

Published

March 30, 2024

Formats

PDF
Word

Verse forty of Daniel chapter eleven, begins at the time of the end in 1798, when the king of the north is delivered his deadly wound at the hands of the king of the south. That history was typified by the year 246 BC, when Ptolemy brought revenge upon the northern kingdom, and also by Napoleonic France taking the pope captive in 1798. After the king of the south returns to Egypt in verse nine, then verse ten identifies that the king of the north would mount a counter-attack against the king of the south.

Сороковий вірш одинадцятого розділу книги Даниїла починається з часу кінця у 1798 році, коли цар півночі одержує свою смертельну рану від руки царя півдня. Ця історія була прообразно представлена 246 роком до Р. Х., коли Птолемей учинив помсту над північним царством, а також тим, як наполеонівська Франція взяла папу в полон у 1798 році. Після того як цар півдня повертається до Єгипту у дев’ятому вірші, десятий вірш далі вказує, що цар півночі здійснить контрнаступ проти царя півдня.

> So the king of the south shall come into his kingdom, and shall return into his own land. But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress. Daniel 11:9, 10.

> Отже, цар півдня увійде в його царство і повернеться у свою землю. А його сини піднімуться і зберуть велику множину військ; і один неодмінно прийде, затопить і пройде; тоді він повернеться і розпалиться аж до своєї твердині. Даниїла 11:9, 10.

Before we consider Uriah Smith’s commentary upon the history that fulfilled verse ten, we note the expression of “overflow, and pass through.” The Hebrew phrase that is translated in this fashion, is also translated in verse forty, as “overflow and pass over.” It is the same phrase in the original Hebrew. It is only found one other place in the Scriptures.

Перш ніж розглянути коментар Урії Сміта щодо історії, яка виконала десятий вірш, звернемо увагу на вислів «розливатися і проходити крізь». Єврейський зворот, перекладений таким чином, у сороковому вірші також перекладено як «розливатися і переходити через». Це той самий зворот в оригінальному єврейському тексті. Він трапляється лише в одному іншому місці Писання.

> And he shall pass through Judah; he shall overflow and go over, he shall reach even to the neck; and the stretching out of his wings shall fill the breadth of thy land, O Immanuel. Isaiah 8:8.

> І він пройде через Юду; розіллється й перейде, сягне аж до шиї; і розпростерті його крила наповнять широчінь твоєї землі, о Іммануїле. Ісая 8:8.

In Daniel chapter eleven, verse ten and verse forty, and then again in Isaiah chapter eight, verse eight, the identical Hebrew phrase is translated three different ways, though they represent the same meaning. The last word of the phrase, the Hebrew word “abar,” is either represented as “pass through,” in verse ten, “pass over,” in verse forty, and then as “go over,” in Isaiah. The meaning is essentially the same in each of the three references, but in Isaiah there is also another prophetic connection between the references.

В одинадцятому розділі книги Даниїла, у десятому та сороковому віршах, а потім ще раз у восьмому розділі книги Ісаї, у восьмому вірші, ідентична єврейська фраза перекладена трьома різними способами, хоча вони передають те саме значення. Останнє слово цієї фрази, єврейське слово «abar», подано як «pass through» у десятому вірші, як «pass over» у сороковому вірші, а в Ісаї — як «go over». Значення по суті те саме в кожному з трьох місць, але в Ісаї між цими уривками є також інший пророчий зв’язок.

The verse in Isaiah, was fulfilled when the king of Assyria conquered Judah and came to Jerusalem, but never conquered the city itself. He came up “to the neck,” but he never conquered the “head.” In the very same prophecy, Isaiah sets forth a prophetic symbol of what a “head” represents, and he identifies a “head,” as the capital of the kingdom, and the king of the kingdom is also the “head.” He provides two witnesses of the prophetic truth that a head, is a king, and a kingdom, and then cryptically identifies that if the student of prophecy will not accept and understand this truth, he will not be established. The cryptic verse is part of the very same prophecy that identifies that the king of the north would overflow and go over, but only up “to the neck.”

Вірш у книзі Ісаї здійснився тоді, коли ассирійський цар підкорив Юду й прийшов до Єрусалима, але самого міста так і не завоював. Він дійшов «до шиї», але ніколи не завоював «голови». У тому самому пророцтві Ісая подає пророчий символ того, що означає «голова», і ототожнює «голову» зі столицею царства, а цар цього царства також є «головою». Він наводить два свідчення пророчої істини, що «голова» — це і цар, і царство, а потім завуальовано зазначає, що якщо дослідник пророцтв не прийме й не зрозуміє цієї істини, він не утвердиться. Цей загадковий вірш є частиною того самого пророцтва, яке вказує, що цар півночі затопить і перейде, але лише «до шиї».

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son. If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:8, 9.

> Бо головою Сирії є Дамаск, а головою Дамаска — Рецін; і за шістдесят і п’ять років Єфраїм буде розбитий так, що не буде народом. А головою Єфраїма є Самарія, а головою Самарії — син Ремалії. Якщо не повірите, то не встоїте. Ісая 7:8, 9.

The “head” of the nation of Syria was its capital city “Damascus,” and the “head” of “Damascus” (the capital city) was “Rezin,” the king of Syria. Also, the “head” of the nation of Ephraim was its capital city “Samaria,” and the “head” of “Samaria” (the capital city) was “Remaliah’s son” (Pekah), the king of Samaria. In the same prophecy, in the next chapter, in verse eight, King Sennacherib of Assyria surrounded Jerusalem, and in verse eight, it identifies his surrounding of Jerusalem as coming up to the neck.

"Головою" народу Сирії було його столичне місто "Дамаск", а "головою" "Дамаска" (столичного міста) був "Резін", цар Сирії. Так само "головою" народу Єфрема було його столичне місто "Самарія", а "головою" "Самарії" (столичного міста) був "син Ремалії" (Пеках), цар Самарії. У тому ж пророцтві, в наступному розділі, у восьмому вірші, цар Ассирії Санхерів оточив Єрусалим, і у восьмому вірші це його оточення Єрусалима описано як таке, що підступило до шиї.

Verses seven and eight, which set forth upon two witnesses, the prophetic symbol of a “head,” representing both the king and the capital of the king’s nation is the prophecy of sixty-five years that identifies the starting point of both prophecies of twenty-five hundred and twenty years against the northern and southern kingdoms of Israel. It is therefore, a very complex verse, for it connects with verse ten, and forty, of chapter eleven of Daniel, which both also identify engagements of a northern king attacking a southern king, just as Sennacherib, a king of the north, attacked Judah, a southern king in verse eight, of Isaiah chapter eight.

Сьомий і восьмий вірші, які, на свідченні двох свідків, утверджують пророчий символ «голови», що представляє і царя, і столицю країни царя, є пророцтвом про шістдесят п’ять років, яке визначає відправну точку обох пророцтв про дві тисячі п’ятсот двадцять років проти північного та південного царств Ізраїлю. Отже, це дуже складний вірш, бо він пов’язаний із десятим і сороковим віршами одинадцятого розділу книги Даниїла, які обидва також описують зіткнення, коли цар півночі нападає на царя півдня, подібно до того, як Сеннахериб, цар півночі, напав на Юду, царя півдня, у восьмому вірші восьмого розділу книги Ісаї.

The key that connects these engagements of northern and southern kings together is the “head,” and the “overflowing and passing over.” When the king of the north retaliates against the king of the south in verse ten, of chapter eleven, he wins the battle, but he leaves the “head,” for he “comes, and overflows, and passes through” “to” the king of the south’s “fortress.” The history of verse ten represents the northern king’s victory over the southern king, but he does not enter into Egypt (the fortress), the capital—the “head.”

Ключ, що поєднує ці зіткнення північного й південного царів, — це «голова» та «затоплення й проходження». Коли північний цар завдає удару у відповідь південному цареві в десятому вірші одинадцятого розділу, він виграє битву, але залишає «голову», бо він «приходить, і заливає, і проходить» «до» «твердині» південного царя. Опис десятого вірша зображує перемогу північного царя над південним, але він не входить в Єгипет (твердиню), столицю — «голову».

When the southern king previously defeated the northern king in verses seven and eight, he “entered into the fortress of the king of the north, and” “prevailed and” “carried captives” back to “Egypt.” In the king of the north’s retaliatory victory, he did not enter into Egypt, thus typifying that when the Soviet Union was swept away in 1989, Russia, its capital—its head was left standing. “If ye will not believe, surely ye shall not be established.” It is Russia, represented as the king of the south in verses eleven and twelve, that wins the battle of the borderland, which in antiquity was Raphia, and today is Ukraine.

Коли цар півдня раніше переміг царя півночі в сьомому й восьмому віршах, він «увійшов у твердиню царя півночі», «узяв гору» та «відвів полонених» назад до «Єгипту». Під час відплатної перемоги цар півночі не увійшов до Єгипту, тим самим типологічно вказуючи, що коли 1989 року було змітено Радянський Союз, Росія — її столиця, її голова — встояла. «Якщо не повірите, то неодмінно не встоїте». Саме Росія, представлена як цар півдня в одинадцятому й дванадцятому віршах, перемагає у битві за прикордоння, яке в давнину було Рафією, а сьогодні — Україною.

> “‘VERSE 10. But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress.’

> 'Вірш 10. Але його сини піднімуться і зберуть численне велике військо: і один неодмінно прийде, і розіллється, і пройде: тоді він повернеться і підніметься аж до своєї твердині.'

> “The first part of this verse speaks of sons, in the plural; the last part, of one, in the singular. The sons of Seleucus Callinicus were Seleucus Ceraunus and Antiochus Magnus. These both entered with zeal upon the work of vindicating and avenging the cause of their father and their country. The elder of these, Seleucus, first took the throne. He assembled a great multitude to recover his father’s dominions; but being a weak and pusillanimous prince, both in body and estate, destitute of money, and unable to keep his army in obedience, he was poisoned by two of his generals after an inglorious reign of two or three years. His more capable brother, Antiochus Magnus, was thereupon proclaimed king, who, taking charge of the army, retook Seleucia and recovered Syria, making himself master of some places by treaty, and of others by force of arms. A truce followed, wherein both sides treated for peace, yet prepared for war; after which Antiochus returned and overcame in battle Nicolas, the Egyptian general, and had thoughts of invading Egypt itself. Here is the ‘one’ who should certainly overflow and pass through.” Uriah Smith, Daniel and the Revelation, 253.

> Перша частина цього вірша говорить про синів, у множині; остання — про одного, в однині. Синами Селевка Каллінікуса були Селевк Кераунус і Антіох Магнус. Обидва вони з запалом взялися до справи відстоювання та помсти за справу свого батька і своєї країни. Старший із них, Селевк, першим зайняв престол. Він зібрав велике військо, щоб повернути володіння свого батька; але, будучи слабким і малодушним царем — і тілом, і станом, — без грошей і нездатним тримати військо в послуху, він був отруєний двома його полководцями після безславного правління протягом двох чи трьох років. Тоді його здібнішого брата, Антіоха Магнуса, проголосили царем; взявши на себе командування військом, він знову оволодів Селевкією і повернув Сирію, опановуючи деякими місцями за угодою, а іншими — силою зброї. Настало перемир’я, під час якого обидві сторони вели переговори про мир, але водночас готувалися до війни; після цього Антіох повернувся і переміг у битві Ніколаса, єгипетського полководця, і мав намір вторгнутися й до самого Єгипту. Ось той «один», який, безперечно, мав розлитися й пройти крізь. Урія Сміт, «Даниїл і Об’явлення», 253.

The collapse of the Soviet Union in 1989, marked the “time of the end,” and the two sons in the verse, represent the two waymarks of Reagan and Bush the first. Since the “time of the end,” in 1798, which is where verse forty of Daniel eleven began, the whore of Rome has been forgotten, for she, as Jezebel, remains behind in Samaria, while her husband Ahab addresses Elijah at Mount Carmel. She was in hiding, but secretly pulling the strings, as she was in World War One and World War Two. Her husband is her proxy army against the king of the south. When she retaliated in 1989, she, as the king of the north, brought chariots, ships and horsemen.

Розпад Радянського Союзу 1989 року позначив «час кінця», а двоє синів у вірші представляють дві віхи Рейгана і Буша-старшого. Починаючи з «часу кінця» 1798 року, з якого починається сороковий вірш одинадцятого розділу книги Даниїла, блудниця Риму була забута, бо вона, як Єзавель, залишається в Самарії, тоді як її чоловік Ахав звертається до Іллі на горі Кармель. Вона переховувалася, але таємно тягнула за ниточки, як і під час Першої та Другої світових воєн. Її чоловік — її маріонеткова армія проти царя півдня. Коли вона завдала удару у відповідь 1989 року, вона, як цар півночі, привела колісниці, кораблі та вершників.

> And at the time of the end shall the king of the south push at him: and the king of the north shall come against him like a whirlwind, with chariots, and with horsemen, and with many ships; and he shall enter into the countries, and shall overflow and pass over. Daniel 11:40.

> А в час кінця цар півдня нападе на нього, а цар півночі піде проти нього, мов вихор, з колісницями, і з кіннотою, і з багатьма кораблями; і увійде в країни, і буде затоплювати та переходити. Даниїла 11:40.

Her proxy in the retaliation is represented by “ships,” which are economic power, and by “chariots and horsemen,” which are military might. Military might and economic power are the two prophetic attributes of the United States in the prophecies of the last days, for the United States will forbid those who will not bow to Jezebel from buying and selling, and if they still refuse Jezebel’s mark of authority, they will be put to death. It was the economic power and military strength of the United States that was employed in cooperation with the papacy that brought about the dissolution of the Soviet Union in 1989, though Russia was left standing.

Її знаряддя відплати представлене «кораблями», що уособлюють економічну силу, та «колісницями й вершниками», що уособлюють військову міць. Військова міць і економічна сила — це дві пророчі ознаки Сполучених Штатів у пророцтвах останніх днів, бо Сполучені Штати заборонять тим, хто не схилиться перед Єзавеллю, купувати й продавати, а якщо вони й далі відмовлятимуться від знака влади Єзавелі, їх буде страчено. Саме економічна сила й військова міць Сполучених Штатів, задіяні у співпраці з папством, призвели до розпаду Радянського Союзу 1989 року, хоча Росія залишилася на ногах.

The history which fulfilled verse ten of Daniel chapter eleven is repeated in the history of the second part of verse forty which identifies the time of the end in 1989. The history of verses six through nine represent the history that led to the time of the end, which is identified in the first part of verse forty. Verses five through ten of Daniel chapter eleven perfectly illustrate the history of verse forty of Daniel eleven, for as Sister White recorded, “much of the history that has been fulfilled in the eleventh of Daniel will be repeated.”

Історія, у якій виконався десятий вірш одинадцятого розділу Даниїла, повторюється в історії другої частини сорокового вірша, яка визначає час кінця в 1989 році. Історія віршів з шостого по дев’ятий представляє історію, що привела до часу кінця, який визначено в першій частині сорокового вірша. Вірші з п’ятого по десятий одинадцятого розділу Даниїла досконало ілюструють історію сорокового вірша одинадцятого розділу Даниїла, бо, як записала Сестра Вайт, «значна частина історії, що виконалася в одинадцятому розділі Даниїла, повториться».

Verses one through four of Daniel eleven identify Cyrus, the second king of the two-horn nation at the time of the end in the last days. The “time of the end” in the last days was 1989, and the second president, represented by Cyrus, establishes a prophetic sequence that allows a student of prophecy to count to the sixth president after 1989, who would be the richest president, and who would stir up (awaken), the globalist dragon powers whether they be the globalists of the world, or those in the United States. That prophetic history then jumps to the seventh kingdom of Bible prophecy, the ten kings of the United Nations, and identifies its primary and first king, as represented by Alexander the Great (meaning “The Warrior of Men”), and the ultimate dissolution of his kingdom when the four winds of Islam are fully released at the close of human probation.

Вірші 1–4 одинадцятого розділу книги Даниїла ідентифікують Кіра, другого царя двохрогої нації, у час кінця, в останні дні. «Час кінця» в останні дні припав на 1989 рік, і другий президент, представлений Кіром, встановлює пророчну послідовність, яка дозволяє досліднику пророцтв відрахувати до шостого президента після 1989 року, який буде найбагатшим президентом і який розворушить (пробудить) глобалістські сили дракона, чи то глобалісти світу, чи ті у Сполучених Штатах. Та пророча історія тоді переходить до сьомого царства біблійного пророцтва, десяти царів Організації Об’єднаних Націй, і визначає його головного та першого царя, представленого Олександром Македонським (що означає «Воїн людей»), а також остаточний розпад його царства, коли чотири вітри ісламу будуть повністю розв’язані наприкінці людського випробувального часу.

Then verses five through nine illustrate the history represented by the period that preceded the establishment of the papacy upon the throne in 538, for first the power who is to become the king of the north must overcome three geographical obstacles, as did Seleucus, who then was established as the king of the north. Thereafter for three and a half years, as represented by thirty-five actual years, the king of the north ruled, until the king of the south entered into his fortress and took him captive, where he later died in Egypt from falling off a horse. Thus, the verses identify the history that concluded at the time of the end in 1798.

Тоді вірші з п’ятого по дев’ятий ілюструють історію, представлену періодом, що передував утвердженню папства на престолі у 538 році, бо спочатку сила, якій належить стати царем півночі, має подолати три географічні перешкоди, як це зробив Селевк, який тоді був утверджений царем півночі. Потім протягом трьох із половиною років, що представлені тридцятьма п’ятьма реальними роками, цар півночі правив, доки цар півдня не увійшов у його твердиню й не взяв його в полон, де він згодом помер у Єгипті від падіння з коня. Отже, ці вірші окреслюють історію, що завершилася в час кінця у 1798 році.

Verse ten identifies the history of the time of the end in 1989, and together with verses five through nine, they represent the history of verse forty, as does the history of verses thirty to thirty-six. Therefore, from verse one to verse ten, line upon line, there are two prophetic lines. The first addresses the leaders of the sixth and seventh kingdoms, though there is an empty space between the sixth and richest president of the sixth kingdom and the seventh kingdom.

Десятий вірш окреслює історію часу кінця у 1989 році; разом із віршами з п’ятого по дев’ятий він представляє історію сорокового вірша; те саме робить і історія віршів з тридцятого по тридцять шостий. Отже, від першого до десятого вірша, рядок за рядком, є дві пророчі лінії. Перша стосується лідерів шостого та сьомого царств, хоча між шостим і найбагатшим президентом шостого царства та сьомим царством є порожній проміжок.

The second line covers the history of the removal of the three obstacles, the period the king of the north reigned, and who was then removed in 1798, and up to 1989, and the second president, represented in the previous line by Cyrus.

Другий рядок охоплює історію усунення трьох перешкод, період, коли правив цар півночі, і того, кого було усунено 1798 року, аж до 1989 року, а також другого президента, представленого в попередньому рядку Кіром.

Verses eleven and twelve represent a third line of history that occurs after the rich president of verse two, but sometime after the collapse of the Soviet Union at the time of the end in 1989, and somewhere before the Sunday law in the United States as represented in verse sixteen.

Одинадцятий і дванадцятий вірші представляють третю історичну лінію, яка відбувається після багатого президента з другого вірша, але десь після розпаду Радянського Союзу у час кінця у 1989 році, і десь перед недільним законом у Сполучених Штатах, як це представлено в шістнадцятому вірші.

The history after the time of the end in 1989, is taken to the sixth and richest president who stirs up the globalists beginning in 2016, in the first line. The prophetic history is taken to 1989, in the second line. The Battle of Raphia (“The Borderline”) in verses eleven and twelve, precedes verse thirteen, where the recently defeated king of the north restores his army and then defeats the king of the south, just before the Sunday law of verse sixteen. The king of the north’s proxy power in verse thirteen, is the last of the eight presidents that reign from 1989 to the Sunday law. Verse thirteen must therefore take place at or after the election of the eighth president, who is of the seven. Verses eleven and twelve begin just before the sixth, richest president, and likely ends just before the election of that very same president, who becomes the eighth that is of the seven, and is victorious in the third battle of the proxy war, in verses thirteen to fifteen.

Історія після часу кінця у 1989 році, у першому рядку доводиться до шостого й найбагатшого президента, який, починаючи з 2016 року, підбурює глобалістів. У другому рядку пророчу історію доведено до 1989 року. Битва при Рафії («Прикордоння») у віршах одинадцятому й дванадцятому передує віршу тринадцятому, де нещодавно переможений цар півночі відновлює своє військо, а потім перемагає царя півдня — безпосередньо перед недільним законом із вірша шістнадцятого. Опосередкована сила царя півночі у вірші тринадцятому — це останній із восьми президентів, які царюють від 1989 року до недільного закону. Отже, вірш тринадцятий мусить відбуватися в час або після обрання восьмого президента, який є від семи. Вірші одинадцятий і дванадцятий починаються безпосередньо перед шостим, найбагатшим президентом і, ймовірно, завершуються безпосередньо перед обранням того самого президента, який стає восьмим, що є від семи, і здобуває перемогу в третій битві опосередкованої війни у віршах тринадцятому — п’ятнадцятому.

The retaliation of the king of the south in verses eleven and twelve, is in response to the defeat the king of the south suffered in verse ten. Verse ten identifies the victory of the king of the north in 1989, which was brought about by the secret alliance of the United States and the Vatican. The victory for the northern army was the first battle of the proxy war. The literal hot war that was fulfilled in antiquity typified a proxy war in the last days, and the victory of verse eleven and twelve will therefore be a victory for the southern king, in the second battle of the proxy wars.

Відплата південного царя у віршах одинадцятому й дванадцятому є відповіддю на поразку, якої південний цар зазнав у вірші десятому. Вірш десятий визначає перемогу північного царя у 1989 році, що була здійснена завдяки таємному союзу Сполучених Штатів і Ватикану. Перемога північного війська була першою битвою війни чужими руками. Буквальна гаряча війна, що сповнилася в давнину, була прообразом війни чужими руками в останні дні, а тому перемога у віршах одинадцятому й дванадцятому буде перемогою південного царя, у другій битві воєн чужими руками.

There are three battles in verses ten through fifteen, and they were all fulfilled in antiquity by literal hot wars, but they represent three battles in the proxy wars in the last days. The first battle was won by the secret alliance of the beast and false prophet, against the dragon in 1989. The second battle of the proxy wars will be won by the atheistic dragon power of the king of the south, against the alliance of the pope and his proxy army. The third battle of the proxy wars will be won by the proxy army of the king of the north, as represented in verses thirteen through fifteen.

У віршах із десятого по п’ятнадцятий є три битви, і всі вони в давнину буквально здійснилися через гарячі війни, але вони представляють три битви у проксі-війнах останніх днів. Перша битва була виграна таємним союзом звіра і фальшивого пророка проти дракона в 1989 році. Друга битва проксі-війн буде виграна атеїстичною драконовою силою царя півдня проти союзу папи та його проксі-армії. Третя битва проксі-війн буде виграна проксі-армією царя півночі, як це представлено у віршах із тринадцятого по п’ятнадцятий.

Prophetically there are three hot world wars, three proxy wars, consisting of three battles, and the warfare of the three woes of Islam. There is also a Civil War and a Revolutionary war. The second battle of the proxy wars is now under way in the Ukraine, “The Borderline”, as represented by Raphia, which was the borderline between the king of the south and the king of the north, when verses eleven and twelve were first fulfilled in history.

У пророчому значенні існують три гарячі світові війни, три війни через посередників, що складаються з трьох битв, а також воєнні дії трьох горя ісламу. Є також Громадянська війна і Революційна війна. Друга битва війн через посередників нині триває в Україні, «Прикордонні», що представлена Рафією, яка була прикордонням між царем півдня і царем півночі, коли вірші одинадцятий і дванадцятий уперше сповнилися в історії.

At the very same time that the second battle of the proxy wars in the Ukraine is being carried out, the second of three attacks of Islam against the glorious land is also occurring. The first attack of the third woe arrived on September 11, 2001, and the sealing of the one hundred and forty-four thousand began. The sealing time ends at the soon coming Sunday law in the United States, when Islam of the third woe will once again strike the United States. The first and last strikes are the same, and they both mark a voice of the angel of Revelation eighteen, which is also the voice of the third angel, which is also the sounding of the seventh trumpet, which is also the third woe.

Саме в той час, коли відбувається друга битва проксі-війн в Україні, також здійснюється друга з трьох атак ісламу проти славної землі. Перша атака третього горя настала 11 вересня 2001 року, і почалося запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Час запечатування завершується за недовго прийдешнього недільного закону у Сполучених Штатах, коли іслам третього горя знову завдасть удару по Сполучених Штатах. Перший і останній удари є однаковими, і обидва вони знаменують голос ангела з Об’явлення вісімнадцятого розділу, який є також голосом третього ангела, який є також сурмленням сьомої сурми, що є також третім горем.

In the middle of those two attacks, which are two voices, which are the sound of the seventh trumpet, Islam of the third woe attacked, not the modern spiritual glorious land, but the ancient literal glorious land on October 7, 2023.

Посередині між тими двома нападами, які є двома голосами, що становлять звук сьомої сурми, іслам третього горя напав не на сучасну духовну славну землю, а на давню буквальну славну землю 7 жовтня 2023 року.

The warfare that then began, is now taking place in the exact area where the Battle of Raphia occurred as described in verses eleven and twelve. The Gaza strip is the borderline between the southern kingdom of Judah and Egypt. October 7, 2023, is a wheel within the other wheels that marks the rebellion, or thirteenth letter in the Hebrew alphabet that together with the first and the last letters creates the word “truth.”

Війна, що тоді почалася, нині відбувається саме в тій місцевості, де сталася битва при Рафії, як це описано в одинадцятому й дванадцятому віршах. Смуга Гази є прикордонною смугою між південним царством Юди та Єгиптом. 7 жовтня 2023 року є колесом усередині інших коліс, яке позначає бунт, або тринадцяту літеру єврейського алфавіту, що разом із першою та останньою літерами утворює слово «істина».

The second attack against the glorious land by Islam of the third woe, took place on October 7, 2023, and it took place in the exact area that the ancient Battle of Raphia occurred in fulfillment of verses eleven and twelve. The second attack upon the glorious land, is through prophetic geographic symbolism, connected to the second battle of the proxy wars, as represented by the war in Ukraine.

Другий напад на славну землю з боку ісламу третього горя стався 7 жовтня 2023 року, і він відбувся саме в тій місцевості, де колись сталася давня битва при Рафії, на сповнення віршів одинадцятого й дванадцятого. Другий напад на славну землю через пророчий географічний символізм пов’язаний із другою битвою опосередкованих воєн, яку уособлює війна в Україні.

Line upon line, the second battle of the proxy wars that is now under way in the Ukraine (The Borderland), includes the second note of the trumpet of the third woe (October 7, 2023), that is accomplished in the final period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. That sealing experience is illustrated by Daniel in chapter ten, when he sees the “marah” vision after the twenty-one day period of mourning, which is the three and a half days that the two prophets were dead in the street. The vision was interpreted as the explanation of “what was to befall God’s people in the last days.”

Рядок за рядком, друга битва проксі-воєн, що нині триває в Україні (Пограниччі), включає другу ноту труби третього горя (7 жовтня 2023 року), яка звершується в заключний період запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Цей досвід запечатання зображений Даниїлом у десятому розділі, коли він після двадцяти одного дня скорботи бачить видіння «marah», що є трьома з половиною днями, коли два пророки лежали мертвими на вулиці. Це видіння було витлумачене як пояснення «того, що має спіткати Божий народ останніми днями».

The truth that is represented by the vision of the Hiddekel River, which is the sealing truth, is fulfilled in the prophetic history of verses eleven through fifteen. It is the history of verse forty that begins in 1989, and continues to verse forty-one and the soon coming Sunday law. It is the history of the sixth, richest president in verse two that is represented until the seventh kingdom of “Alexander the Great” as noted in verse three.

Істина, яку представляє видіння ріки Хіддекел, що є істиною запечатування, сповнюється в пророчій історії віршів з одинадцятого по п’ятнадцятий. Це історія сорокового вірша, яка починається 1989 року і продовжується до сорок першого вірша та до недільного закону, що невдовзі настане. Це історія шостого, найбагатшого президента у другому вірші, яка простежується до сьомого царства «Олександра Великого», як зазначено у третьому вірші.

The history which began at the commencement of the second battle of the proxy wars in 2014, that was followed by the richest president beginning his campaign in 2015, is the empty area of verse forty, from 1989 unto the Sunday law in verse forty-one, and it is also the empty area from the sixth, richest president in verse two, unto the seventh kingdom. It is the history that began with the first voice of Revelation chapter eighteen on September 11, 2001, and ends with the second voice at the hour of the great earthquake in chapter eleven of Revelation. That history is also the period of history identified by Ezekiel in chapter twelve, where every vision is fulfilled. That period of time is the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The sanctification of God’s people is accomplished through His word.

Історія, що почалася на початку другої битви опосередкованих воєн у 2014 році, за якою в 2015 році розпочав свою кампанію найбагатший президент, є порожньою ділянкою сорокового вірша, від 1989 року аж до недільного закону в сорок першому вірші; і вона також є порожньою ділянкою від шостого, найбагатшого президента у другому вірші аж до сьомого царства. Це історія, що почалася з першого голосу Об’явлення, вісімнадцятого розділу, 11 вересня 2001 року, і закінчується другим голосом у годину великого землетрусу в одинадцятому розділі Об’явлення. Ця історія є також тим періодом історії, який Єзекіїль визначає в дванадцятому розділі, де сповнюється кожне видіння. Той проміжок часу є часом запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Освячення Божого народу звершується через Його Слово.

> Sanctify them through thy truth: thy word is truth. John 17:17.

> Освяти їх істиною Твоєю: слово Твоє — істина. Івана 17:17.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “This vision was given to Ezekiel at a time when his mind was filled with gloomy forebodings. He saw the land of his fathers lying desolate. The city that was once full of people was no longer inhabited. The voice of mirth and the song of praise were no more heard within her walls. The prophet himself was a stranger in a strange land, where boundless ambition and savage cruelty reigned supreme. That which he saw and heard of human tyranny and wrong distressed his soul, and he mourned bitterly day and night. But the wonderful symbols presented before him beside the river Chebar revealed an overruling power mightier than that of earthly rulers. Above the proud and cruel monarchs of Assyria and Babylon the God of mercy and truth was enthroned.

> Це видіння було дано Єзекіїлю в час, коли його розум був сповнений похмурих передчуттів. Він бачив землю своїх батьків, що лежала спустошеною. Місто, яке колись було повне людей, вже не було заселене. Голосу радості й пісні хвали більше не було чути в її мурах. Сам пророк був чужинцем у чужій землі, де безмежне честолюбство й дика жорстокість панували безроздільно. Те, що він бачив і чув про людську тиранію та кривду, гнітило його душу, і він гірко тужив день і ніч. Але дивовижні символи, явлені йому при річці Ховар, відкрили верховну владу, могутнішу за владу земних правителів. Над гордими й жорстокими монархами Ассирії та Вавилону возсідав Бог милості й істини.

> “The wheellike complications that appeared to the prophet to be involved in such confusion were under the guidance of an infinite hand. The Spirit of God, revealed to him as moving and directing these wheels, brought harmony out of confusion; so the whole world was under His control. Myriads of glorified beings were ready at His word to overrule the power and policy of evil men, and bring good to His faithful ones.

> Складні взаємопов’язані колеса, які пророкові здавалися втягнутими в такий хаос, керувалися рукою Нескінченного. Дух Божий, явлений йому як Той, що рухає та спрямовує ці колеса, виводив гармонію з безладдя; тож увесь світ був під Його владою. Міріади прославлених істот були готові за Його словом звести нанівець силу та наміри злих людей і принести добро Його вірним.

> “In like manner, when God was about to open to the beloved John the history of the church for future ages, He gave him an assurance of the Saviour’s interest and care for His people by revealing to him ‘One like unto the Son of man,’ walking among the candlesticks, which symbolized the seven churches. While John was shown the last great struggles of the church with earthly powers, he was also permitted to behold the final victory and deliverance of the faithful. He saw the church brought into deadly conflict with the beast and his image, and the worship of that beast enforced on pain of death. But looking beyond the smoke and din of the battle, he beheld a company upon Mount Zion with the Lamb, having, instead of the mark of the beast, the ‘Father’s name written in their foreheads.’ And again he saw ‘them that had gotten the victory over the beast, and over his image, and over his mark, and over the number of his name, stand on the sea of glass, having the harps of God’ and singing the song of Moses and the Lamb.

> Подібним чином, коли Бог збирався відкрити улюбленому Іванові історію церкви на майбутні віки, Він дав йому запевнення в зацікавленні й піклуванні Спасителя про Свій народ, відкривши йому «Подібного до Сина Людського», що ходив поміж світильниками, які символізували сім церков. Коли Іванові було показано останні великі боротьби церкви із земними владами, йому також було дано побачити остаточну перемогу й визволення вірних. Він бачив, як церкву втягнуто в смертельний конфлікт із звіром та його образом, і як поклоніння тому звірові запроваджувалося під карою смерті. Але, дивлячись поза дим і гуркіт битви, він побачив громаду на горі Сіон з Агнцем, що мала, замість знака звіра, «ім’я Отця, написане на їхніх чолах». І знову він побачив «тих, що перемогли звіра, і образ його, і знак його, і число імені його, стояти на скляному морі, маючи арфи Божі» і співати пісню Мойсея та Агнця.

> “These lessons are for our benefit. We need to stay our faith upon God, for there is just before us a time that will try men’s souls. Christ, upon the Mount of Olives, rehearsed the fearful judgments that were to precede His second coming: ‘Ye shall hear of wars and rumors of wars.’ ‘Nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places. All these are the beginning of sorrows.’ While these prophecies received a partial fulfillment at the destruction of Jerusalem, they have a more direct application to the last days.

> Ці уроки — для нашого блага. Нам потрібно непохитно покладати нашу віру на Бога, бо попереду час, що випробує людські душі. Христос, на горі Оливній, перелічив страшні суди, що мали передувати Його другому пришестю: «Почуєте про війни та чутки про війни». «Бо повстане народ на народ, і царство на царство; і будуть голод, і мори, і землетруси місцями. Усе це — початок страждань». Хоч ці пророцтва частково сповнилися під час зруйнування Єрусалима, вони мають безпосередніше застосування до останніх днів.

> “We are standing on the threshold of great and solemn events. Prophecy is fast fulfilling. The Lord is at the door. There is soon to open before us a period of overwhelming interest to all living. The controversies of the past are to be revived; new controversies will arise. The scenes to be enacted in our world are not yet even dreamed of. Satan is at work through human agencies. Those who are making an effort to change the Constitution and secure a law enforcing Sunday observance little realize what will be the result. A crisis is just upon us.

> Ми стоїмо на порозі великих і урочистих подій. Пророцтва швидко сповнюються. Господь уже при дверях. Незабаром перед нами відкриється період, що становитиме надзвичайний інтерес для всіх живих. Суперечки минулого будуть відновлені; постануть нові суперечки. Сцени, які мають розгорнутися в нашому світі, ще навіть не снилися. Сатана діє через людські знаряддя. Ті, хто намагається змінити Конституцію і забезпечити прийняття закону, який примушуватиме до дотримання неділі, мало усвідомлюють, якими будуть наслідки. Криза вже на порозі.

> “But God’s servants are not to trust to themselves in this great emergency. In the visions given to Isaiah, to Ezekiel, and to John we see how closely heaven is connected with the events taking place upon the earth and how great is the care of God for those who are loyal to Him. The world is not without a ruler. The program of coming events is in the hands of the Lord. The Majesty of heaven has the destiny of nations, as well as the concerns of His church, in His own charge.” Testimonies, volume 5, 752, 753.

> "Але слугам Божим не слід покладатися на себе в цій великій кризі. У видіннях, даних Ісаї, Єзекіїлю та Івану, ми бачимо, наскільки тісно небо пов’язане з подіями, що відбуваються на землі, і якою великою є опіка Бога над тими, хто Йому вірний. Світ не без Правителя. Програма майбутніх подій у руках Господа. Велич Неба має у Своєму віданні долю народів, а також справи Своєї церкви." Свідчення, том 5, 752, 753.

Back to Articles