Article

# Книга пророка Йоеля і Лаодикійська Церква Адвентистів Сьомого Дня - Номер двадцять сім

Номер двадцять сім

Author

Jeff Pippenger

Published

January 14, 2026

Formats

PDF
Word

Ми записуємо істини, печаті з яких Лев із племені Юди тепер знімає. Ми узгоджуємо істини, щоб розглянути вістку Йоеля, яку Петро у книзі Дій апостолів назвав вісткою пізнього дощу. Ми розглядаємо ті істини, які нині сповнюються, як істини, що звершують остаточне розділення двох класів, які завжди виявляються, коли розкривається випробувальна істина. Ми також розглядаємо ці самі розкриті істини не лише як слова третього ангела, що відділяє, але й як слова, які здійснюють запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Третій ангел і відсіює, і очищує.

Починаючи з липня 2023 року, Лев із Юдиного племені поступово розкриває істини, пов’язані із зовнішніми та внутрішніми лініями в історії останку Божого народу. Тепер ми відкриваємо Євангеліє від Матвія, щоб зрозуміти роль Петра. Петро є символом заповітних стосунків Христа з Його християнською нареченою — Церквою, яку Він збудує на Скелі. Петро представляє як першу, так і останню християнську наречену. Петро представлений саме цим символом у середньому вірші одинадцятого та двадцять другого розділів Євангелія від Матвія, а ці розділи є середніми розділами паралельних ліній Книги Буття та Книги Об’явлення від одинадцятого до двадцять другого розділу. Петро представляє сто сорок чотири тисячі в останні дні, і в цьому уривку він перебуває в Кесарії Пилиповій, що є Паніумом у Даниїла 11:13–15.

Петро перебуває в Паніумі, і також у день П’ятидесятниці — у верхній світлиці о третій годині, а потім у храмі о дев’ятій годині. Шість годин символізують період, протягом якого запечатуються сто сорок чотири тисячі, що передує настанню недільного закону. Розп’яття Христа також розпочалося о третій годині, і Він помер о дев’ятій годині, що привело до воскресіння, яке розпочало п’ятидесятницький період і завершилося Петром у день П’ятидесятниці о третій та дев’ятій годинах. Коли Провидіння послало Євангеліє язичникам, Корнилій послав по Петра о дев’ятій годині. Третя година також означала ранкове приношення, а дев’ята — вечірнє приношення.

Шестигодинний період був представлений періодом таборового зібрання в Ексетері та великим розчаруванням 22 жовтня 1844 року. У Діях апостолів Петра зображено як такого, що входить в єдність з іншими, які становлять сто сорок чотири тисячі, наприкінці першого розділу, коли Юду було замінено Матієм. Тоді кількість стала повною. У цій розповіді окреслено певну послідовність.

Петро спершу у верхній кімнаті, а згодом у храмі. Коли він у верхній кімнаті, це третя година, а в храмі — дев’ята. Проповідь о третій годині призвела до хрещення трьох тисяч душ.

> Тоді ті, що з радістю прийняли його слово, охрестилися; і того ж дня до них приєдналося близько трьох тисяч душ. Дії Апостолів 2:41.

Період від перерахування наприкінці першого розділу аж до храму о дев’ятій годині означає запечатування ста сорока чотирьох тисяч.

Сто сорок чотири тисячі проголосять вістку виправдання вірою, яка є третьою ангельською вісткою в істині. Виправдання — це Божа праця, яка повалює людську славу в порох, як слушно зауважила сестра Вайт.

> "Що таке виправдання вірою? Це діло Боже — повергнути людську славу в порох і зробити для людини те, чого їй не під силу зробити для себе. Коли люди бачать власну нікчемність, вони готові бути зодягненими у праведність Христа. Коли вони починають прославляти й звеличувати Бога увесь день, тоді, споглядаючи, вони перетворюються в той самий образ. Що таке відродження? Це відкриття людині її справжньої природи, а саме, що сама по собі вона нічого не варта. Цих уроків ви ніколи не засвоїли. О, якби ви могли усвідомити цінність людської душі." Рукописні публікації, том 20, 117.

Прикладом звістки про виправдання, як її проголошують ті сто сорок чотири тисячі, є Гедеон, який є людиною завіту, бо його ім’я було змінене на Єруббаал. Звістка Гедеона полягала в тому, що він поклав запалений смолоскип у глиняну посудину, потім розбив посудину, затрубив у сурму й вигукнув: «Меч Господній і Гедеонів». Меч Гедеона був також мечем Господнім, бо меч — це Боже Слово, яке є поєднанням Божества з людськістю. Ту звістку представляли сурма та його вигук, коли він розбивав посудину. Посудина — це людство, яке має бути зламане, або упокорене до пороху, щоб слава Божого світла засяяла.

Перш ніж проголосити послання, Гедеон зібрав 300 чоловіків шляхом випробування. Коли випробування завершилося, у Гедеона було триста чоловіків. 300 — це десятина з трьох тисяч у день П’ятидесятниці. Вони представляють військо, яке піднімається у тридцять сьомому розділі книги Єзекіїля та входить у вічний заповіт.

> І я пророкував, як він мені наказав, і подих увійшов у них, і вони ожили, і стали на ноги свої, вельми велике військо. Потім він сказав мені: Сину людський, ці кості — увесь дім Ізраїлів: ось вони кажуть: Наші кості посхли, і наша надія загинула: нас відтято. Єзекіїля 37:10, 11.

Дім Ізраїля розсічений на частини, а Єзекіїль збирається показати, як частини Юди та Єфрема, що були відсічені, стануть одним народом. Те військо складається з двох палиць, які були розділені, але з’єднуються в одну палицю, коли вони вступають у завіт з Богом.

> До того ж укладу з ними заповіт миру; він буде для них вічним заповітом. І поселю їх, і розмножу їх, і поставлю святиню Мою посеред них навіки. І оселя Моя також буде з ними: Я буду їхнім Богом, а вони будуть Моїм народом. І пізнають народи, що Я, Господь, освячую Ізраїля, коли святиня Моя буде посеред них навіки. Єзекіїля 37:26–28.

"Язичники пізнають, що Господь" освячує Ізраїля, коли Він помістить Свою святиню посеред них. Поєднання Божої святині з Божим народом означає поєднання людського храму з божественним храмом, і коли це станеться, 300 Божих вірних будуть запечатані, і світ може бути попереджений лише коли побачить народ, який освячується під час кризи недільного закону.

> "Діяльність Святого Духа полягає в тому, щоб переконувати світ у грісі, у праведності та в суді. Світ можна застерегти лише тоді, коли він побачить, що ті, хто вірить істині, освячені через істину, діють за високими й святими принципами, виразно окреслюючи чітку межу між тими, хто дотримується Божих заповідей, і тими, хто топче їх під ногами. Освячення Духом засвідчує відмінність між тими, хто має Божу печатку, і тими, хто дотримується неправдивого дня відпочинку. Коли прийде випробування, буде ясно показано, що таке знак звіра. Це — дотримання неділі. Ті, хто, почувши істину, продовжують вважати цей день святим, носять ознаку людини гріха, яка задумала змінити часи й закони." Школа біблійної підготовки, 1 грудня 1903 року.

Боже святилище єднається з Його церквою, коли церква перетворюється з воюючої на торжествуючу. Заповіт, на який посилається Єзекіїль, викладено у зв’язку зі з’єднанням двох палиць, що утворюють один народ.

> Скажи їм: Так говорить Господь Бог: Ось Я візьму жезл Йосипа, що в руці Єфрема, а також племена Ізраїля, його приятелів, і приєднаю їх до нього, до жезла Юдиного, і вчиню їх одним жезлом, і вони будуть одне в Моїй руці. А жезли, на яких ти пишеш, будуть у твоїй руці перед їхніми очима. І скажеш до них,

> Так говорить Господь Бог: Ось, я візьму дітей Ізраїля з-поміж язичників, куди вони пішли, і зберу їх з усіх боків та приведу їх до їхньої землі: І зроблю їх одним народом у краї на горах Ізраїля; і один цар буде царювати над усіма ними; і вони вже не будуть двома народами, і вже більше не будуть поділені на два царства зовсім: І не будуть вони більше занечищувати себе своїми ідолами, ані своїми мерзотами, ані жодним зі своїх переступів; але я спасу їх із усіх їхніх осель, у яких вони згрішили, і очищу їх; і вони будуть моїм народом, а я буду їхнім Богом. Єзекіїль 37:19-23.

Палиця Єфрема і палиця Юди — це два 2520-річні розсіяння проти Єфрема та Юди, які завершилися у 1798 році та 22 жовтня 1844 року відповідно. Вони стали єдиним народом сучасного духовного Ізраїлю 22 жовтня 1844 року, коли розпочалося діло очищення Його народу, або Його святині. Та історія є прообразом історії ста сорока чотирьох тисяч, які будуть виплавлені та очищені (очищені) Посланцем Заповіту, що раптово приходить до Свого храму під час недільного закону. Коли те очищення буде звершене, безпосередньо напередодні недільного закону, переможна церква матиме над собою царя, і тим царем є Давид, який почав своє царювання у тридцять років. Це той самий Давид, який у першому розділі Матвія є чотирнадцятим поколінням від Авраама. Це вказує на третє свідчення Давида при недільному законі. Могутнє військо, підняте з двох палиць, очолює цар Давид, коли церква буде очищена від куколю.

> І Давид, раб Мій, буде царем над ними; і всі вони матимуть одного пастиря: вони ходитимуть у Моїх заповідях, і берегтимуть Мої постанови та виконуватимуть їх. І житимуть у землі, яку Я дав Якову, рабові Моєму, де жили ваші батьки; і житимуть на ній вони, і їхні діти, і діти їхніх дітей повіки; і Давид, раб Мій, буде їхнім князем повіки. Єзекіїля 37:24, 25.

Та армія — це також священики з другого розділу Першого послання Петра, яким тридцять років, коли вони починають своє служіння.

> І ви також, як живі камені, будуєтеся в духовний дім, на святе священство, щоб приносити духовні жертви, приємні Богові через Ісуса Христа. 1 Петра 2:5.

Образ тих священиків також відтворювали триста проповідників-міллеритів, які взяли триста опублікованих діаграм 1843 року і використали ці діаграми, щоб донести послання своєму поколінню.

> Після деякого обговорення цього питання одностайно проголосували за те, щоб віддрукувати літографським способом триста подібних до цієї, і це невдовзі було здійснено. Їх назвали «таблиці ’43». Це була дуже важлива конференція. Автобіографія Джозефа Бейтса, 263.

> «Тепер наша історія свідчить, що були сотні, які навчали за тими самими хронологічними таблицями, що й Вільям Міллер, усі одного штибу. Тоді це була єдність звістки, усе на одну тему — прихід Господа Ісуса у певний час, 1844 року». Джозеф Бейтс, Ранні брошури АСД, 17.

Триста міллеритських проповідників виконали свою працю впродовж історії першого ангела, і натхнення повідомляє нам, що перший ангел є прообразом третього ангела. Вони, за словами Джозефа Бейтса, «усі одного штибу». Гедеон наказує своєму війську з трьохсот робити так, як робив він. Триста міллеритських проповідників, прообразом яких було Гедеонове військо з трьохсот, мають бути вишикувані при 9/11, де перше послання набуває сили і починається випробування.

> Тоді Єруббаал, він же Гедеон, і весь народ, що був із ним, встали рано й розтаборилися біля джерела Харод; а табір мідіянітян був на північ від них, при пагорбі Морех, у долині. І сказав Господь до Гедеона: Люду, що з тобою, занадто багато, щоб Я віддав мідіянітян у їхні руки, аби Ізраїль не почав величатися проти Мене, кажучи: моя власна рука спасла мене. А тепер іди, проголоси народові, кажучи: Хто боїться і тремтить, нехай повернеться й нехай рано відійде з гори Ґілеад. І повернулося з народу двадцять і дві тисячі, а залишилося десять тисяч. І сказав Господь до Гедеона: Люду ще занадто багато; зведи їх до води, і Я випробую їх для тебе там; і станеться: про кого скажу тобі: Оцей піде з тобою, той і піде з тобою; а про кого скажу тобі: Оцей не піде з тобою, той не піде.

> І він спустив народ до води: і Господь сказав Гедеонові: Кожного, хто лизатиме воду своїм язиком, як лиже пес, того відділиш окремо; також кожного, хто стане навколішки, щоб пити. А число тих, що лизали, підносячи руку до свого рота, було триста чоловіків; а весь інший народ упав на коліна, щоб пити воду. Суддів 7:1-6.

Ім’я Гедеона змінено на Єруббаал, що означає «боротися з Ваалом». Гедеон означає «лісоруб», а Іван Хреститель приклав сокиру до кореня дерева. Іван був прообразом Вільяма Міллера, посланця першого ангела, з чим узгоджується й Гедеон. Гедеон — це Міллер, альфа-Ілля, в історії трьох ангелів.

Мідіянітяни — північний ворог, і вони розтаборилися біля пагорба Море, а Гедеон — біля джерела Гарод, що означає страх і жах. 9/11 запровадило тероризм, і перше послання — це заклик боятися Бога. Гедеон перебуває при 9/11, біля джерела Гарод (тероризм), а північний ворог — у долині при пагорбі Море, що означає ранній дощ. На 9/11 з пагорба Море почало спадати покроплення пізнього дощу, який є раннім дощем. Після першого з двох випробувань двадцять дві тисячі були відпущені додому з гори Ґілеад. Ґілеад означає віху, і віха, де двадцять дві тисячі були відпущені додому, — це перше розчарування 19 квітня 1844 року або 18 липня 2020 року. Двадцять два позначає віху першого розчарування, так само як 22 визначає день, коли настало велике розчарування, — 22 жовтня 1844 року.

Наступним випробуванням було випробування водою, що в історії мілеритів ілюстроване ексетерським таборовим зібранням, де стояли два намети, пов’язані з водою, тим самим представляючи дві групи поклонників. Ексетер означає «фортеця на воді», а інший намет займали нерозумні діви з Вотертауна. Ексетер представляє водне випробування Гедеона, але справа була не стільки у самій воді, скільки в способі, яким її пили. Одна група була надто виснажена, щоб, зачерпуючи воду, продовжувати рух, а інша група йшла далі. Одна група була втомленою, її уособлює Лія, на відміну від Рахилі, яка була вправною мандрівницею.

Служіння Future for America було як Гедеон під час 9/11, коли перше з двох випробувань мало відсіяти значну частину з Гедеонового загону. Тероризм 9/11 ідентифікує криницю Харод — страху й жаху, а пагорб Морей визначає початок пізнього дощу. Розділення відбулося 18 липня 2020 року, коли пішли двадцять дві тисячі, тим самим позначивши прихід часу зволікання числом двадцять два. Гедеонові триста — це ті, хто проходять друге випробування, яке є випробуванням методології пізнього дощу, як окреслено в двадцять восьмому розділі книги Ісаї.

Петро перебуває при Паніумі так само, як і при П’ятидесятниці. П’ятидесятниця — це недільний закон, і шістнадцятий вірш одинадцятого розділу книги Даниїла — також недільний закон. Вірші з тринадцятого по п’ятнадцятий одинадцятого розділу книги Даниїла — це Паніум, і ті вірші представляють зовнішню пророчу історію, що веде до недільного закону, а Петро в Діях апостолів, о третій і дев’ятій годині, представляє внутрішню пророчу історію, що веде до недільного закону. Зовнішня лінія окреслює історію, що веде до знака звіра, а внутрішня окреслює історію запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Оскільки Петро є таким важливим символом як у зовнішній, так і у внутрішній історії, які нині здійснюються, здавалося доречним помістити Петра в пророчий контекст, який лежить глибше за поверхневе прочитання Писання.

Дванадцять месіанських пророцтв, які позначені як виконані в Євангелії від Матвія, відображають історію ста сорока чотирьох тисяч. «Час кінця» позначає початок реформаторського руху, і так само, як народження Аарона і Мойсея позначило «час кінця» у лінії Мойсея, альфі Христа, так і народження Івана та його двоюрідного брата Ісуса позначило «час кінця» у 1989 році. Питання, чи варто розглядати дванадцять месіанських пророцтв, стає ще цікавішим, якщо поставити його в контекст, піднявши інше запитання. Яка інша біблійна книга позначає стільки виконань месіанських пророцтв, як Євангеліє від Матвія?

> "Боже діло на землі від віку до віку виявляє разючу подібність у кожній великій реформації чи релігійному русі. Принципи Божого поводження з людьми завжди ті самі. Важливі рухи сучасності мають свої паралелі в минулому, а досвід церкви минулих віків містить уроки великої цінності для нашого часу." Велика боротьба, 343.

Кожен реформаторський рух має відправну точку, яку у книзі Даниїла названо «часом кінця». Часом кінця в реформаторському русі Христа було Його народження, яке було прообразом як 1798 року, так і 1989 року,

## Перша месіанська віха — 1989

> І вони сказали йому: У Віфлеємі Юдейському; бо так написано пророком: А ти, Віфлеєме, в землі Юдиній, ніяк не найменший між князями Юди; бо з тебе вийде Правитель, який правитиме Моїм народом, Ізраїлем. Матвія 2:5, 6.

## Прогноз

> А ти, Вифлеєме Ефрато, хоч ти малий серед тисяч Юди, однак із тебе вийде до мене той, що має бути правителем в Ізраїлі; чиє походження віддавна, від віку. Михея 5:2.

1989 рік був часом кінця для руху третього ангела. Він настав через 126 років після бунту 1863 року і був представлений Рональдом Рейґаном та Джорджем Бушем-старшим. Часом кінця в історії Мойсея було народження Аарона й Мойсея, так само як в історії Христа часом кінця було народження Івана Хрестителя та Христа. Коли книгу Даниїла розпечатують, як це сталося 1989 року, відбувається помноження знання. Це помноження знання веде до другої віхи, що визначає, коли з розпечатаного знання формується випробувальна вістка.

Кожен реформаторський рух позначає момент, коли вістка формалізується і відтоді стає випробувальною вісткою. Христос завжди заздалегідь пояснює випробування, перш ніж покладати на чоловіків і жінок відповідальність за нього. Адаму та Єві заздалегідь сказали про наслідки, які настануть, якщо вони не послухаються, і Бог ніколи не змінюється.

> І наказав Господь Бог людині, кажучи: З кожного дерева саду можеш їсти досхочу; але з дерева пізнання добра і зла не їж з нього; бо того дня, коли ти з’їси з нього, смертю помреш. Буття 2:16, 17.

Вільям Міллер «формалізував» випробувальне послання першого ангела в 1831–1833 роках. Послання ста сорока чотирьох тисяч було формалізовано в 1996 році з виходом журналу «Time of the End», який висвітлює останні шість віршів одинадцятого розділу книги Даниїла, що були розкриті в 1989 році. Того року також вийшла публікація під назвою «Prophetic Time Lines», яка виклала методологію, що у двадцять два рази потужніша, ніж правила, прийняті Вільямом Міллером. Ці правила нині викладені в публікації «Prophetic Keys». Правила, якими користуватимуться всі, хто проголошує послання третього ангела, — це правила Міллера.

> "Ті, хто займаються проголошенням вістки третього ангела, досліджують Писання за тим самим планом, якого дотримувався батько Міллер." Review and Herald, 25 листопада 1884 р.

Правила Міллера — це альфа, а Пророчі ключі — омега. Єдиний спосіб витримати випробування пророчою вісткою — це застосовувати методологію дослідження, викладену в Божому Слові. Справжню вістку не можна відокремити від істинної методології, яка утверджує цю вістку. У кожному реформаторському русі для того покоління викладається випробувальна вістка, і вона містить правильну методологію як елемент віхи. Вістка Міллера була заснована на розпечатанні книги Даниїла. Його вістка була вісткою Гедеона, бо вона також сформувала військо з трьохсот.

> І він поділив триста мужів на три загони, і дав у руку кожному сурму, а також порожні глечики і світильники всередині глечиків. І сказав їм: Дивіться на мене і чиніть так само; і ось, коли я прийду до краю табору, тоді буде так: як я зроблю, так зробите й ви. Коли я засурмлю в сурму, я і всі, що зі мною, тоді й ви засурміть у сурми з усіх боків усього табору і скажіть: Меч Господній і Гедеона. Суддів 7:16–18.

Звістка Міллера була і «сурмою», і «мечем». Однак це був меч і Гедеона, і Господа. Слово Господнє було опубліковано у 1611 році, а через 220 років Міллер опублікував свою звістку першого ангела. Декларацію про незалежність було опубліковано в 1776 році, а через 220 років, у 1996 році, була опублікована звістка третього ангела. Звістка Міллера була внутрішньою звісткою першого ангела для Божого народу, як це представлено у видінні ріки Улай, яке проголошує відкриття суду. Звістка третього ангела Future for America є зовнішньою звісткою Божого народу, як це представлено у видінні ріки Хіддекел, що проголошує завершення суду.

Пророчу методологію представляє одне з месіанських пророцтв, яке Матвій визначив як виконане Христом, і таким чином воно типологічно вказує на 1831 рік, де «батько» представляє свого сина у 1996 році. Два свідки методології — альфа й омега, і за участю людського вісника вони разом встановлюють стосунки батька й сина, що є стосунками послання Іллі з книги Малахії. Серця батька звертаються до дітей, і навпаки. Правила Міллера мають бути поєднані з правилами під назвою «Пророчі ключі». Нове світло має будуватися на старому світлі. Ті, хто вирішує не застосовувати методологію 1831 і 1996 років, прокляті. Один клас проклятий, а інший — благословенний. Вибір за вами?

## Друга месіанська віха — 1996

> Щоб збулося сказане через пророка, який каже: Я відкрию у притчах уста Мої; промовлю те, що було приховане від заснування світу. Матвія 13:35.

## Прогноз

> Відкрию у притчі уста свої: повім загадки давнини. Псалми 78:2.

Темні вислови; притчі, які «виголошує» Лев з племені Юдиного, являють собою рядок за рядком виклади істин, що були запечатані або приховані від заснування світу. Щойно послання оформлено, відтак воно отримує силу через виконання пророцтва, яке знаменує початок часу випробування.

Коли 11 вересня 2001 року почав накрапати пізній дощ, повторилися повстання 1888 року та Корейове повстання. Під час міннеаполіського повстання 1888 року та під час Корейового повстання Божих обраних посланців відкинули разом із посланням, яке вони несли. Разом викинули і дитину, і воду з ванни. Їх викинули на підставі твердження, що вся громада така ж свята, як і ті, кого Бог обрав. Повстанці не могли побачити Божественність у людських посланцях. Вони бачили лише самих себе — людську природу, позбавлену Божественності, тож вважали, що всі однакові.

> І Корах, син Іцгара, сина Кегата, сина Левія, а також Датан і Авірам, сини Еліава, і Он, син Пелета, — із синів Рувима, — зібрали людей. І повстали вони перед Мойсеєм з деякими з синів Ізраїлевих — двомастами п’ятдесятьма начальниками зібрання, відомими в громаді, мужами іменитими. І зібралися вони проти Мойсея та проти Аарона й сказали їм: Забагато ви на себе берете, бо вся громада свята, кожен із них, і Господь серед них; чому ж ви підноситеся над громадою Господньою? Числа 16:1–3.

Повстання Кораха, 1888 та 9/11 представлені як відмова підкоритися Божому вибору обраного керівництва, водночас покладаючи довіру на хибне визначення Божої громади. Єремія вказує на те саме явище, коли бунтівники заявляли: «Храм Господній, храм Господній — вони».

> Слово, що було до Єремії від Господа, кажучи,

> Стань у воротах Господнього дому і проголоси там це слово, та скажи: Послухайте слово Господнє, усі жителі Юди, що входите цими воротами, щоб поклонятися Господу. Так говорить Господь Саваот, Бог Ізраїля: Виправте свої шляхи та свої вчинки, і Я дам вам жити на цьому місці. Не покладайтеся на облудні слова, кажучи: «Храм Господній, храм Господній, храм Господній — це вони».

> Бо якщо ви справді виправите свої дороги та свої вчинки, якщо ви справді здійснюватимете правосуддя між людиною та її ближнім, якщо не будете гнобити приходька, сироту та вдову і не проливатимете в цьому місці невинної крові, і не ходитимете за іншими богами собі на зло, тоді Я оселю вас у цьому місці, в краї, який Я дав вашим батькам, повіки віків.

> Ось ви покладаєтесь на брехливі слова, які не можуть принести користі. Єремії 7:1–8.

Брехливі слова юдеїв за часів Єремії — це брехливі слова Кораха та його поплічників, бунтівників 1888 року і, звичайно, бунтівників 9/11. Це ті брехні, якими прикриваються п’яниці Єфраїма у двадцять восьмому розділі Ісаї.

> Тому слухайте слово Господнє, ви, насмішники, що правите цим народом, який у Єрусалимі. Бо ви сказали: Ми уклали союз зі смертю, і ми в згоді з пеклом; коли перейде навальний бич, він не прийде до нас: бо ми зробили брехню своїм притулком, і під облудою ми сховалися. Ісая 28:14, 15.

Це також та брехня, яка є виявом відсутності любові до Істини, що у 2-му Посланні до Солунян спричиняє сильну оману.

> І через це Бог пошле їм сильну оману, щоб вони повірили неправді; щоб були засуджені всі, які не повірили істині, але вподобали неправедність. 2-е до Фесалонікійців 2:11, 12.

«Лживі слова» виражають безглузду думку, ніби спасіння знаходять у церкві, а не в обраних посланцях та їхніх обраних посланнях. Зв’язок між Богом і людиною здійснюється й підтримується лише через Його Слово. Він — Слово, і ніхто не приходить до Отця, як тільки через Слово. Христа представляють Його обрані посланці та послання, яке вони проголошують. Вважати інакше — означає ненавидіти Істину й вірити брехні. Єремія засуджує юдеїв, які покладаються на храм, нагадуючи їм про Шіло, де Божий Ковчег перебував від часу входу в Обітовану землю.

> Тому Я вчиню з цим домом, що називається Моїм Ім’ям, на який ви уповаєте, і з місцем, яке Я дав вам та вашим батькам, так, як учинив із Сіло. І відкину вас від лиця Мого, як відкинув усіх ваших братів, усе потомство Єфрема. Тому не молися за цей народ, не піднось за них ні крику, ні молитви, і не заступайся переді Мною, бо Я не почую тебе. Єремія 7:14-16.

Нечестивий Ілій та його двоє нечестивих синів, Хофні й Пінхас, становлять паралель до Кораха, Датана й Авірама, бо дозволили розвиватися дедалі більшому відступництву аж доки не закрився час випробування, і всі троє померли в один день, як і Корах, Датан та Авірам. Усі вони вмирають під час недільного закону!

На 9/11 заколот Корея, заколот за днів священика Ілія, бунт юдеїв у свідченні Єремії та бунтівники 1888 року відкидають і повстають проти вістки та вісників того періоду. Той період завершується на недільному законі після двох випробувань. Перше випробування триває з 9/11 до 18 липня 2020 року, а друге — це очищення та запечатування, представлені вісткою Опівнічного Кличу. Унаслідок того процесу очищення Гедеон та його триста готуються затрубити в сурми, і роблять це, коли Самуїла піднімають при недільному законі, тобто коли филистимляни захоплюють Ковчег. Тоді церква тріумфуюча підноситься як знамено.

Та церква має царя на ім’я Давид, і пророка, представленого Єзекіїлем, а також Самуїла під час повалення Сіло. Церква також матиме священство, представлене Йосипом. Час випробування недільним законом — це коли вогонь Святого Духа виливається без міри, як це представлено сьомою печаттю. Той вогонь знищує славнозвісних мужів, що повстали разом із Корахом, Датаном, Авірамом, Ілієм, Хофні, Пінхасом та бунтівниками 1888 року.

Саме той вогонь виливання Святого Духа є тлом драми торжествуючої Церкви. Церкву представляють цар Давид, пророк Єзекіїль та священик Йосип. Ці троє стоять у вогні, що нищить двісті п’ятдесят мужів славних, як і вогонь Навуходоносора знищив людей, які кинули трьох отроків у піч. Як на Церкву торжествуючу, увесь світ дивиться, як їх кидають у вогняну піч, і раптом з’являється Син Божий разом із пророком, священиком і царем Церкви — представленими Шадрахом, Мешахом і Авденаго. Четверо тридцятирічних у вогненній печі, що представляють істину: Божество, поєднане з людськістю, не грішить!

Корах, Датан і Авірам, які також є Ілій, Хофні та Пінхас, — підробка тріумфуючої церкви, що складається з пророка, священика і царя. Ті троє — це 300 Гедеона, три тисячі душ у День П’ятидесятниці, 300 міллеритських проповідників, триста таблиць 1843 року, які мають тридцять років, коли приходить недільний закон і вогонь сходить з неба. У випадку з Іллею вогонь мав розрізнити правдивих пророків від лжепророків. Вогонь, що сходить у книзі Левіт на «восьмий» день, коли Аарон починає служити, пожирає Ааронову жертву, яка є жертвою з Малахії 3, приємною, як за давніх днів. Той самий вогонь знищує тих, хто приносить чужий або звичайний вогонь, як це представлено Хофні та Пінхасом, синами Аарона.

Коли Бог підтверджує істинного пророка через Іллю або істинного священика через Аарона, вогонь призводить до смерті лжепророків Ваала, які також є Хофні та Пінхас. Хофні та Пінхас — сини Аарона; вони — останнє покоління завітного народу, яке буде виплюнуте з уст Господа за недільного закону.

> Це не слова сестри Вайт, а слова Господа, і Його посланець передав їх мені, щоб передати їх вам. Бог закликає вас більше не діяти всупереч Йому. Було дано багато настанов щодо людей, які називають себе християнами, коли вони виявляють риси сатани, протидіючи духом, словом і ділом поширенню істини та безперечно йдучи шляхом, куди веде їх сатана. У закам’янілості свого серця вони захопили владу, яка жодним чином їм не належить і яку їм не слід здійснювати. Каже великий Учитель: «Я переверну, переверну, переверну». У Батл-Кріку люди кажуть: «Храм Господній, храм Господній — це ми», але вони користуються звичайним вогнем. Їхні серця не пом’якшені й не скорені Божою благодаттю. Manuscript Releases, том 13, 222.

«Звичайний вогонь» — це те, що використав син Аарона, коли почалося священство. Число «81» є символом священства, і в Левіті, розділ восьмий, вірш перший, ілюстровано сім днів очищення й посвячення священика. Їхній одяг знімають і замінюють на одяг Небесного Первосвященика, як проілюстровано у видінні Захарії про Ісуса та ангела в третьому розділі. «300» у Захарії представлені як «люди, що викликають подив», бо вони представляли в історії час, коли Бог усуває беззаконня Свого народу, тобто недільний закон, коли церква перетворюється з воюючої на торжествуючу. Після семи днів посвячення вони почали служити на восьмий день.

> І не виходьте від входу до намету зібрання протягом семи днів, доки не скінчаться дні вашого посвячення: бо сім днів він посвячуватиме вас. Левіт 8:33.

Восьмий день — це символ восьмого, що є із семи; перетворення Лаодикії на Філадельфію; восьми душ на Ноєвому ковчезі; восьмого дня обрізання та восьмого дня воскресіння. Той день — це недільний закон, коли смертельна рана папства зцілиться, і, відтак, воскресле папство стає восьмим, що є із семи.

> І сталося восьмого дня, що Мойсей покликав Аарона та його синів і старійшин Ізраїля. Левіт 9:1.

Восьмого дня священики почали служити, але сини Аарона принесли «звичайний вогонь». Адвентизм стверджує, що є храмом Господнім, і сестра Вайт назвала цю заяву звичайним вогнем. Це не лише брехня, це ще й звичайний вогонь, на відміну від святого вогню. Святий вогонь — це послання Опівнічного Крику, а звичайний вогонь — це фальшиве послання про мир і безпеку, яке буде останнім посланням, проголошеним німими псами, що відмовилися гавкати й дати попереджувальне послання. У дев’ятому розділі Аарон приносить жертву, і з неба сходить вогонь і пожирає жертву. Тоді його двоє лихих синів приносять звичайний вогонь, і Божий вогонь пожирає їх.

> І підніс Аарон свою руку до народу та поблагословив їх, і зійшов після принесення жертви за гріх, цілопалення та мирних жертв. І увійшли Мойсей та Аарон до скинії зборів, і вийшли, і поблагословили народ; і слава Господня з’явилася всьому народові. І вийшов вогонь від Господа, і спалив на жертовнику цілопалення та туки; і, побачивши це, увесь народ вигукнув і припав обличчям до землі. А Надав і Авігу, сини Аарона, взяли кожен свою кадильницю, і поклали у них вогонь, і насипали на нього кадила, і принесли перед Господом чужий вогонь, якого Він не наказав їм. І вийшов вогонь від Господа, і пожер їх, і вони померли перед Господом. Левит 9:22–10:2.

Чоловіки Батл-Кріка — сучасний Синедріон, які довіряють своїй церковній структурі більше, ніж звістці Вірного Свідка до Лаодикії. Вірний Свідок до Лаодикії — це Христос, і Він ніколи не змінюється, і завжди використовував обраних Ним чоловіків, щоб передати цю звістку людям, які виявляли риси Лаодикії. Немає нічого нового під сонцем.

Він обрав Мойсея, якого один лише Бог навчав протягом сорока років, так само, як були навчені Ісус і його двоюрідний брат Іван. Він обрав Мойсея, Христа та Івана як приклади тих, кого навчали поза формальною системою освіти. Назарет є символом обраної людини, подібно до нових вискочок — Джонса і Ваґґонера — у бунті 1888 року в Міннеаполісі. Назарет символізує покликання й посвячення обраного чоловіка, але цей обраний чоловік є громадянином міста, яке зневажають.

> І Нафанаїл сказав йому: Чи може щось добре вийти з Назарету? Филип каже йому: Прийди та подивись. Івана 1:46.

Заїкуваті уста з 28 розділу Ісаї представляють тих, хто прийшли з Назарета. Після формалізації послання Міллера у 1831 році це послання було підсилене виконанням пророцтва про друге горе, що типологічно вказувало на виконання пророцтва про третє горе 11 вересня. Ми розглянемо третє месіанське пророцтво в наступній статті.

> За три ночі до того, як офіс Review згорів, я перебував у стражданнях, яких словами не описати. Я не міг спати. Я ходив по кімнаті, молячись до Бога, щоб Він змилувався над Своїм народом. Тоді мені здалося, що я перебуваю в офісі Review разом із чоловіками, які керують цією установою. Я намагався говорити з ними і таким чином допомогти їм. Один із повноважних осіб підвівся і сказав: «Ви кажете: Храм Господній, храм Господній — ми; тому ми маємо владу робити і те, й інше, й ще інше. Але Слово Боже забороняє багато з того, що ви маєте намір робити». Під час Свого першого пришестя Христос очистив Храм. Перед Своїм другим пришестям Він знову очистить храм. Він там очищав храм. Чому? Тому що було впроваджено комерційну діяльність, і про Бога забули. Поспіх тут, поспіх там і поспіх ще деінде — не було часу думати про небо. Були представлені принципи Божого закону, і я почув запитання: «Скільки з закону ви виконали?» Тоді було сказано: «Бог у Своєму невдоволенні очистить і очищить Свій храм».

> Я бачив у нічних видіннях вогняний меч, що висів над Батл-Кріком.

> Браття, Бог серйозно ставиться до нас. Хочу сказати вам, що якщо після попереджень, даних у цих пожежах, провідники нашого народу й далі чинитимуть так, як робили досі, звеличуючи себе, то потім Бог візьметься за тіла. Так само напевно, як Він живе, Він заговорить до них мовою, яку вони не зможуть не зрозуміти.

> «Бог спостерігає за нами, щоб побачити, чи смиримося ми перед Ним, як малі діти. Я промовляю ці слова тепер, щоб ми прийшли до Нього в смиренні та каятті й дізналися, чого Він вимагає від нас». Видавниче служіння, 170, 171.

> Звістка для цього часу не така: «Храм Господній, храм Господній, храм Господній — це ми». Кого Господь приймає як посудини на честь? — Тих, хто співпрацює із Христом; тих, хто вірить істині, хто живе істиною, хто проголошує істину в усіх її аспектах. Review and Herald, 22 жовтня 1903 року.

> Це не слова сестри Вайт, а слова Господа, і Його посланець передав їх мені, щоб передати їх вам. Бог закликає вас більше не діяти всупереч Йому. Було дано багато настанов щодо людей, які називають себе християнами, коли вони виявляють риси сатани, протидіючи духом, словом і ділом поширенню істини та безперечно йдучи шляхом, куди веде їх сатана. У закам’янілості свого серця вони захопили владу, яка жодним чином їм не належить і яку їм не слід здійснювати. Каже великий Учитель: «Я переверну, переверну, переверну». У Батл-Кріку люди кажуть: «Храм Господній, храм Господній — це ми», але вони користуються звичайним вогнем. Їхні серця не пом’якшені й не скорені Божою благодаттю. Manuscript Releases, том 13, 222.

Back to Articles