Article

# Книга Даниїла — Номер шістдесят сім

Пророчі прозріння: іслам, 11 вересня 2001 року і День Східного Вітру

Author

Jeff Pippenger

Published

January 31, 2024

Formats

PDF
Word

Іслам третього горя увійшов у пророчну історію 11 вересня 2001 року, і його було негайно стримано. У той час почав падати пізній дощ, але він був «виміряний».

> У міру, як воно пускає пагін, ти сперечатимешся з ним; він стримує свій лютий вітер у день східного вітру. Тим-то буде очищена беззаконність Якова; і це весь плід — щоб забрати його гріх: коли він зробить усі камені жертовника, мов крейдяні камені, розбиті на друзки, гаї та ідоли не встоять. Та укріплене місто стане пусткою, оселя буде покинута й залишена, мов пустеля: там пастиметься теля, там воно ляже й з’їсть його гілля. Коли його віття засохне, їх поламають; прийдуть жінки й спалять їх; бо це народ без розуміння; тому Той, Хто їх створив, не змилується над ними, і Той, Хто їх сформував, не виявить їм ласки. І станеться того дня, що Господь обмолотить від русла Ріки аж до Потоку Єгипетського, і ви, сини Ізраїлеві, будете зібрані поодинці. І станеться того дня, засурмлять у велику сурму, і прийдуть ті, що були близькі до загибелі в краї Ассирійському, і вигнанці в краї Єгипетському, і поклоняться Господу на святій горі в Єрусалимі. Ісая 27:6–13.

«День східного вітру» вказує на прихід пізнього дощу, а також іслам третього горя. Він також означає початок історії, у якій «беззаконня Якова очищується». День східного вітру настав 11 вересня 2001 року, і в той момент розпочався суд над живими. Суд над живими є завершальною роботою третього ангела, і саме в ньому розпочалося згладження гріхів ста сорока чотирьох тисяч. Ось це й мав на увазі Ісая, коли писав: «Цим».

Слова, що передують «Цим», такі: «За мірою, коли воно випускає паростки, ти будеш сперечатися з ним: він стримує свій суворий вітер у день східного вітру». «Цим» визначає конкретні випробувальні істини, які очищають від гріха тих, хто представлений як Яків. Ті істини включають подію (9/11), яка позначає настання пізнього дощу. Ті істини включають визначення пізнього дощу як «звістки», і ця «звістка» — іслам. Вона включає істину, що «східний вітер» — це іслам третього горя, а також пророчий характер подальшого стримування ісламу (стримує).

Саме випробування представлене «дебатами», які розпочалися 11 вересня 2001 року. Єремія, коли уособлював перше розчарування, отримав настанову «повернутися» до Бога та відділити дорогоцінне від негідного. «Плід» випробувального послання породжує дві категорії поклонників.

Суд нерозумних зображений як "коли він зробить усі камені жертовника як крейдяні камені, розбиті на друзки, гаї та ідоли не встоять." Ісая посилається на вирок проти тих, хто перевертає все догори дриґом, у двадцять восьмому та двадцять дев’ятому розділах. Це ті, хто не може зрозуміти запечатану книгу. Праця (плід) нечестивих має вважатися глиною гончара.

> Тому-то, ось, Я візьмуся творити серед цього народу дивне діло — дивне діло й чудо: бо загине мудрість їхніх мудрих, і приховається розуміння їхніх розсудливих. Горе тим, що глибоко ховають свою раду від Господа, і чинять свої діла в темряві, та кажуть: Хто нас бачить? і хто нас знає? Справді, ви все перевертаєте догори дриґом: чи буде глина вважатися за гончара? Бо чи скаже твір про Того, хто його зробив: Він мене не зробив? або чи скаже сформоване про Того, хто його сформував: Він не має розуміння? Ісая 29:14-16.

Діло нечестивих буде як гончарна глина, а в двадцять сьомому розділі їхнє діло змальовано подібним чином — як крейдяні камені, що їх розбивають на частини. Крейда або гончарна глина легко розтирається на порошок, і образ праці, що полягає в тому, щоб зробити "усі камені жертовника, як крейдяні камені, що їх розбивають на частини," а також знести "гаї та зображення," щоб вони "не встояли," — це діло, представлене реформами царя Йосії. У кінцевому відродженні та реформації, представлених реформами Йосії, адвентистська корпоративна структура буде спустошена, бо "укріплене місто буде спустошене, і оселя покинута, і залишена, як пустеля." Усі їхні діла, тобто тисячі церков, шкіл, коледжів, університетів, лікарень та офісних будівель по всьому світу, будуть, згідно з пророцтвом, розтрощені на нікчемний порошок.

Членство також буде спустошене, бо ті "люди без розуму" будуть як "зів'ялі" "гілки", що "будуть відламані" "і підпалені," бо "той, хто їх створив, не змилосердиться над ними, і той, хто їх сформував, не виявить до них прихильності."

Коли завершиться відокремлення, здійснене випробувальним посланням, другий голос вісімнадцятого розділу Об'явлення закликає іншу Божу отару вийти з Вавилона, бо того дня "станеться" "що засурмлять у велику сурму, і прийдуть ті, що гинули в ассирійському краї, і вигнанці в єгипетському краї, і поклоняться Господу на святій горі в Єрусалимі".

Уривок (Ісаї двадцять сьомий, вірші з восьмого по тринадцятий), який ми розглядаємо, окреслює пророчну історію, що розпочалася 11 вересня 2001 року, та ілюструє випробування й очищення тих, хто зрештою покличе іншу Божу отару вийти з Вавилона. Початкові вірші того самого розділу вказують на пісню, яку слід співати під час цієї самої історії.

> Того дня заспівайте їй: Виноградник червоного вина. Я, Господь, його бережу; я поливатиму його щомить, щоб ніхто не зашкодив йому, я стерегтиму його вдень і вночі. Люті немає в Мені: хто поставить проти Мене в битві тернину та будяки? Я пройшов би крізь них, разом би їх спалив. Або нехай ухопиться за мою силу, щоб укласти зі Мною мир; і він укладе зі Мною мир. Він дасть тим, що походять від Якова, укорінитися: Ізраїль розквітне й дасть пагін, і наповнить обличчя землі плодом. Чи він ударив його, як ударив тих, що били його? Або чи він убитий так, як убито тих, кого він убив? Ісая 27:2-7.

Пісня виноградника — це пісня, що вперше ототожнює Божий народ із виноградником, який Він любив і доглядав. Потім вона проголошує обітницю прийняття для кожного, хто бажає ухопитися за Христову праведність. Далі вона вказує на обітницю вилиття Святого Духа, представлену двома етапами дощу. Перший етап дощу оживляє цвіт і пуп’янки, а другий етап наповнює землю плодом.

Пісня про виноградник — це пісня, що окреслює час, коли Бог проходить повз колишній вибраний народ, укладаючи завіт із новим вибраним народом. Від восьмого вірша і далі просто повторюють і розгортають початкові вірші розділу. Перший вірш розділу вказує на ту саму подію, яку у восьмому вірші названо «днем східного вітру».

> Того дня Господь своїм жорстоким, великим і сильним мечем покарає Левіятана, змія-втікача, і Левіятана, змія звивистого; і вб’є дракона, що в морі. Ісая 27:1.

Дракон — це Сатана, але у другорядному значенні це був язичницький Рим.

> «Отже, хоча дракон передусім представляє Сатану, у другорядному значенні він є символом язичницького Риму». Велика боротьба, 439.

Десять царів язичницького Риму, у сьомому розділі книги Даниїла та в дванадцятому розділі Одкровення, представляють десять царів сімнадцятого розділу Одкровення в останні дні.

> Царі, правителі та губернатори наклали на себе тавро антихриста і зображені як дракон, що йде воювати зі святими — з тими, хто дотримується Божих заповідей і має віру Ісуса. Свідчення для служителів, 38.

Перший вірш 27-го розділу Ісаї визначає початок суду над драконом, що розпочався в день східного вітру, 11 вересня 2001 року. Суд над царями землі та їхніми глобалістськими торговельними партнерами здійснюється тоді, коли фінансова структура землі знищується "східним вітром" серед "морів".

> Бо ось, царі зібралися, вони разом пройшли. Вони побачили це — і здивувалися; збентежилися й поспішно відступили. Там охопив їх страх і біль, як у породіллі. Ти ламаєш кораблі Таршішу східним вітром. Псалми 48:4–7.

Книга Ісаї, двадцять сьомий розділ, вірші з першого по сьомий, повторюються й докладніше розкриваються у віршах з восьмого по тринадцятий. Там зазначено, що в «день східного вітру» царі та купці землі зіткнуться зі страхом, і відтоді їхній страх наростає впродовж історії. Цей страх проявляється в нелогічних і поспішних кроках прогресивних глобалістів планети Земля, починаючи з 11 вересня 2001 року, коли вони просувають свій порядок денний далі й агресивніше, ніж можна було б логічно очікувати. Сатана і його представники — купці та царі землі (глобалісти), як символи дракона, знають, що їхній час короткий.

> Тому радійте, небеса, і ви, що живете в них. Горе мешканцям землі та моря! Бо диявол зійшов до вас у великій люті, бо знає, що має мало часу. Об’явлення 12:12.

День східного вітру, який спричинив економічну кризу 2001 року, що, попри всі твердження глобалістських ЗМІ, лише погіршується, є питанням, перед яким постає світ у той момент, коли дракон знає, що його час добігає кінця. Тоді він нарощує свої дії, щоб установити контроль над усією землею, і робить це, коли «Горе» (третє Горе) наведене на «мешканців землі та моря».

Прихід ісламу третього горя (східного вітру) 11 вересня 2001 року спричинив економічну катастрофу, що змусила глобалістів пришвидшити свої зусилля, аби нав’язати планеті Земля єдиний світовий уряд. Втім, іслам продовжує виконувати свою роль. Можливо, найсерйозніше одкровення ісламу як символу біблійного пророцтва міститься в першій згадці про іслам.

> І Ангел Господній сказав їй: Ось ти вагітна, і народиш сина, і назвеш його Ізмаїлом, бо Господь почув твоє страждання. Він буде дикою людиною; рука його буде проти всіх, і рука всіх — проти нього; і житиме він перед обличчям усіх своїх братів. Буття 16:11, 12.

Слово Боже ніколи не підводить. І поки іслам продовжує завдавати болю, як жінка в пологових муках, дехто, хто навіть може погодитися, що іслам ідентифікується в біблійному пророцтві, все ще не усвідомив очевидного факту у двох віршах. Дехто може розуміти, що саме іслам об’єднує всіх людей на планеті Земля, щоб протистояти спільному ворогу, і це, звісно, правда. Та остання фраза у вірші є більш серйозною істиною. Світ був потрясений 11 вересня 2001 року, і нещодавно його знову сколихнула атака ХАМАС проти Ізраїлю, що сталася 7 жовтня цього року. Але ніхто не хоче бачити, що дух війни та раптового знищення перебуває "перед лицем усіх" братів Ізмаїла.

Яких руйнувань буде завдано, коли буде здійснено раптовий напад такими ісламськими державами, як Саудівська Аравія, Об’єднані Арабські Емірати, Катар, Кувейт, Бруней і Бахрейн? Дух Ізмаїла перебуває в «усіх його браттях», і війна, яку досі породжувало третє «Горе» з таких країн, як Афганістан чи Ірак, буде зовсім іншою, коли пророцтво про Ізмаїла повністю сповниться. Скільки ядерних бомб має Пакистан?

Пророчою ознакою ісламської війни, як показано в першому та другому з ісламських лих, є раптові, несподівані напади. Чи є достатньо коштів у заможних ісламських державах, щоб таємно дістати або виготовити озброєння, досконаліше й смертоносніше ніж літаки, наповнені пальним, заміновані автомобілі, палаючі шини, зґвалтування та ножі? Чи слід вірити Божому Слову?

Усі дорогоцінності зі сну Міллера стають випробувальними істинами в останні дні, принаймні в тому сенсі, що ці істини були відкинуті, а пророцтво вказує, що їх буде відновлено. Але деякі з тих дорогоцінностей, як-от служіння Христа в небесному святилищі та іслам третього горя, вказують на пророцтва, які сповнюються лише в самі останні дні. Одна з них представляє служіння Христа у Святому святих, безперечно нинішню випробувальну істину, а інша вказує на звістку Опівнічного крику, що знову ж є нинішньою випробувальною істиною.

Ниткою, що поєднує міллеритський рух і час кінця 1989 року, який, у свою чергу, започатковує рух ста сорока чотирьох тисяч, є «сім часів» — перша дорогоцінність Міллера і перше, що відклали, коли адвентизм полишив стародавні стежки. Сто двадцять шість років від відступу 1863 року до часу кінця 1989 року — це «сім часів». Дві тисячі п’ятсот двадцять було поділено на два періоди по тисяча двісті шістдесят, а десята частина, або десятина, від тисячі двохсот шістдесяти — це сто двадцять шість. Камінь, який відкинули будівничі, такий довгий, що з’єднує перший і останній з рухів трьох ангелів. Таким чином це засвідчує, що істина про «сім часів» також є теперішньою випробувальною істиною і що це істина, яка стає вже не просто каменем підвалини, а головою кута.

Тепер ми відкладемо наш розгляд помноження знання в міллеритському русі, представленого видінням ріки Улай у книзі Даниїла, і звернемо увагу на видіння ріки Гіддекел, яке представляє помноження знання в русі ста сорока чотирьох тисяч.

Далі ми розпочнемо з розгляду чотирьох поколінь адвентизму, які охоплюють сто двадцять шість років — з 1863 по 1989 рік.

Ми розпочнемо те дослідження у наступній статті.

> І сталося в шостому році, шостого місяця, п’ятого дня місяця, коли я сидів у своєму домі, а старійшини Юди сиділи переді мною, тоді рука Господа Бога спочила там на мені. І я побачив, і ось — подоба, як вигляд вогню: від його стегон і вниз — вогонь, а від його стегон і вгору — як вигляд сяйва, як колір бурштину. І він простяг подобу руки й узяв мене за пасмо волосся моєї голови; і дух підняв мене між землею та небом і приніс мене в Божих видіннях до Єрусалима, до входу внутрішньої брами, що звернена на північ, де було місце образу ревнощів, що викликає ревнощі. І ось там була слава Бога Ізраїля — за тим видінням, яке я бачив на рівнині. І сказав Він мені: Сину людський, підійми тепер свої очі в бік півночі. І я підвів свої очі в бік півночі, і ось, на північ, при брамі жертовника, — цей образ ревнощів при вході. І далі сказав Він мені: Сину людський, чи бачиш ти, що вони чинять — великі мерзоти, які чинить тут дім Ізраїлів, щоб Я віддалився від Мого святилища? Але обернися ще, і ти побачиш ще більші мерзоти. І Він привів мене до входу двору; і коли я глянув, — ось отвір у стіні.

> І сказав він мені: Сину людський, прорубай тепер у стіні; і коли я прорубав у стіні, ось — двері. І сказав він мені: Увійди і поглянь на мерзоти, які вони тут чинять. І я ввійшов і побачив; і ось, усякі види плазунів і мерзенних звірів, і всі ідоли дому Ізраїля, намальовані на стіні навкруги. А перед ними стояло сімдесят мужів зі старійшин дому Ізраїля, і посеред них стояв Яазанія, син Шафана, і в кожного в руці була кадильниця; і підіймалася густа хмара кадильного диму. І сказав він мені: Сину людський, чи бачив ти, що в темряві роблять старійшини дому Ізраїля, кожен у кімнатах своїх зображень? Бо кажуть: Господь нас не бачить; Господь покинув землю. І знову сказав він мені: Повернися ще, і побачиш більші мерзоти, які вони чинять. І привів мене до дверей брами дому Господнього, що на північ; і ось, там сиділи жінки й оплакували Таммуза. І сказав він мені: Чи бачив ти це, сину людський? Повернися ще, і побачиш мерзоти, ще більші від цих. І привів мене до внутрішнього двору дому Господнього, і ось, при вході до храму Господнього, між притвором і жертовником, було близько двадцяти п’яти мужів, їхні спини були обернені до храму Господнього, а обличчя — на схід; і вони поклонялися сонцю на схід. І сказав він мені: Чи бачив ти це, сину людський? Хіба це для дому Юдиного легка річ — чинити мерзоти, які вони чинять тут? Бо вони наповнили землю насильством і повернулися, щоб роздратувати Мене; і ось, вони підносять гілку до свого носа. Тому й Я вчиню в люті: Моє око не пощадить, і не змилуюся; і хоч вони криком кричатимуть у вуха Мої гучним голосом, Я не почую їх. Єзекіїль 8:1-18.

Back to Articles