Article

# The Book of Daniel - Number Two

Книга Даниїла — Номер два

Paganism

Язичництво

Author

Jeff Pippenger

Published

November 23, 2023

Formats

PDF
Word

I intend to demonstrate how the “seven times” of Leviticus twenty-six is “hidden in plain sight” in the book of Daniel, while also identifying that it was hidden through the human instruments which God employed in presenting “the stone” that is stumbled over in the book of Daniel. To follow the light of this presentation requires “integrity.” The definition of integrity that I am suggesting, would be defined as consistency in one’s actions, values, methods, and principles. It would demand that we adhere to what is revealed within God’s Word, even when it does not agree with human ideas that contradict God’s Word.

Я маю намір показати, як «сім разів» із двадцять шостого розділу книги Левіт «приховані у всіх на очах» у книзі Даниїла, а також зазначити, що їх було приховано через людські знаряддя, якими Бог користувався, являючи «камінь спотикання» у книзі Даниїла. Щоб іти за світлом цього викладу, потрібна «цілісність». Під «цілісністю» я пропоную розуміти послідовність у вчинках, цінностях, методах і принципах. Вона вимагатиме, щоб ми трималися того, що відкрите в Божому Слові, навіть коли це не узгоджується з людськими ідеями, що суперечать Божому Слову.

> “Strict integrity should be cherished by every student. Every mind should turn with reverent attention to the revealed word of God. Light and grace will be given to those who thus obey God. They will behold wondrous things out of His law. Great truths that have lain unheeded and unseen since the day of Pentecost, are to shine from God’s word in their native purity. To those who truly love God the Holy Spirit will reveal truths that have faded from the mind, and will also reveal truths that are entirely new. Those who eat the flesh and drink the blood of the Son of God will bring from the books of Daniel and Revelation truth that is inspired by the Holy Spirit. They will start into action forces that cannot be repressed. The lips of children will be opened to proclaim the mysteries that have been hidden from the minds of men. The Lord has chosen the foolish things of this world to confound the wise, and the weak things of the world to confound the mighty.” The Fundamentals of Christian Education, 474.

> Кожен учень має плекати непохитну доброчесність. Кожен розум має звертатися з благоговійною увагою до відкритого Слова Божого. Світло й благодать будуть даровані тим, хто так кориться Богові. Вони побачать дивні речі з Його Закону. Великі істини, що лежали без уваги й були невидимі від дня П’ятидесятниці, мають засяяти зі Слова Божого у своїй первісній чистоті. Тим, хто щиро любить Бога, Святий Дух відкриє істини, що стерлися з пам’яті, а також відкриє істини цілком нові. Ті, хто їдять тіло і п’ють кров Сина Божого, винесуть із книг Даниїла та Об’явлення істину, натхненну Святим Духом. Вони приведуть у дію сили, які неможливо придушити. Уста дітей відкриються, щоб проголошувати таємниці, які були приховані від умів людей. Господь вибрав немудре цього світу, щоб посоромити мудрих, і немічне цього світу, щоб посоромити сильних. Основи християнської освіти, 474.

An easy example of both the human error that is found in the book of Daniel, and the unwillingness to adhere to God’s Word, can be found in the word translated as “daily” in Daniel chapter eight. Integrity would demand that if Ellen White commented on that word, as she does, that as Seventh-day Adventists that profess to uphold the Spirit of Prophecy, we would automatically use her commentary on the word to direct our understanding.

Простий приклад і людської помилки, що зустрічається в книзі Даниїла, і небажання дотримуватися Божого Слова, можна знайти в слові, перекладеному як «щоденне», у восьмому розділі книги Даниїла. Чесність вимагала б, щоб ми, як Адвентисти сьомого дня, які заявляють, що відстоюють Дух пророцтва, якщо Еллен Уайт прокоментувала це слово, як вона й робить, автоматично використовували її коментар до цього слова для спрямування нашого розуміння.

> “Then I saw in relation to the ‘Daily,’ that the word ‘sacrifice’ was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text; and that the Lord gave the correct view of it to those who gave the judgment hour cry. When union existed, before 1844, nearly all were united on the correct view of the ‘Daily;’ but since 1844, in the confusion, other views have been embraced, and darkness and confusion has followed.” Review and Herald, November 1, 1850.

> Тоді я побачив щодо 'Щоденного', що слово 'жертва' було додане людською мудрістю і не належить до тексту; і що Господь дав правильний погляд на нього тим, хто виголосили клич про годину суду. Коли існувала єдність, до 1844 року, майже всі були одностайні щодо правильного розуміння 'Щоденного'; але після 1844 року, в замішанні, були прийняті інші погляди, і за цим послідували темрява й замішання. Review and Herald, 1 листопада 1850 р.

We could spend a great deal of time on these two sentences, for when they finally get placed in the book Early Writings, the human editors have placed a misguided definition of what is stated, but that is another story. For our purposes we simply wish to point out two relevant points. The first point is that Sister White says “the word “sacrifice” was supplied by man’s wisdom, and does not belong to the text.”

Ми могли б витратити багато часу над цими двома реченнями, бо коли їх зрештою помістили у книгу «Early Writings», людські редактори додали помилкове тлумачення сказаного, але це вже інша історія. Для наших цілей ми просто хочемо вказати на два доречні моменти. Перший момент полягає в тому, що сестра Вайт каже: «слово «жертва» було додане людською мудрістю і не належить до тексту».

> Then I heard one saint speaking, and another saint said unto that certain saint which spake, How long shall be the vision concerning the daily sacrifice, and the transgression of desolation, to give both the sanctuary and the host to be trodden under foot? Daniel 8:13.

> Тоді я почув, як один святий говорив, і другий святий сказав тому святому, що говорив: «Доки триватиме видіння про щоденну жертву та про переступ спустошення, щоб і святиня, і воїнство були віддані на потоптання?» Даниїла 8:13.

The previous verse is the question that elicits the answer of verse fourteen, and that answer represents the central pillar and foundation of Adventism. And in the very question that produces that great light represented as the central pillar of Adventism, we are informed that human wisdom has made an error by placing an added word into the translation of the verse.

Попередній вірш — це питання, на яке відповідає чотирнадцятий вірш, і ця відповідь є центральним стовпом і підвалиною адвентизму. І саме в тому питанні, яке породжує те велике світло, представлене як центральний стовп адвентизму, нам повідомляється, що людська мудрість припустилася помилки, додавши зайве слово до перекладу цього вірша.

There are literally hundreds of added words in the translation of the 1611 KJV Bible, but there is only one time that God identifies any of those hundreds of added words as erroneous. And it is clear it was an error that was produced by the human side of the combination of humanity and divinity which produced the Word of God. More significant is that there would be no need for any inspired commentary on the added word “sacrifice” if it were not something that produced an incorrect understanding of the verse. It is clear that it does, for the inspired commentary not only identifies that the word should not be there, but also identifies that “those who gave the judgment hour cry,” were given “the correct view” of the “daily” by the Lord. Integrity demands that we use those two sentences just as they read.

У перекладі Біблії короля Якова 1611 року буквально сотні доданих слів, але лише один випадок, коли Бог називає якесь із цих сотень доданих слів помилковим. І очевидно, що це була помилка, породжена людською стороною того поєднання людського й божественного, яке дало нам Слово Боже. Ще важливіше те, що не було б жодної потреби в натхненному коментарі щодо доданого слова «жертва», якби воно не спричиняло хибного розуміння вірша. Очевидно, що так і є, адже натхненний коментар не лише вказує, що цього слова не повинно бути, але й свідчить, що «тим, хто виголосив клич години суду», Господь дав «правильне розуміння» «щоденного». Чесність вимагає, щоб ми використовували ті два речення саме так, як вони написані.

Those who gave the judgment hour cry identified “the daily” as a symbol representing paganism or pagan Rome, depending on the context where it is located. The word translated as “daily” occurs five times in the book of Daniel. All five occurrences are as a noun. The word occurs one hundred and four times in God’s Word, and ninety-nine times it is used as an adjective, but in the book of Daniel alone, it is used as a noun. The men who translated the King James Bible saw the word ninety-nine times as an adjective, so when it came to the book of Daniel, they attempted to make it an adjective in order to agree with all the other times it occurred as an adjective. In order to do that, they added the word “sacrifice.” But God, through Ellen White, said that “sacrifice” should be omitted, which would mean that “the daily” is to be understood as a noun.

Ті, хто звіщав клич години суду, визначили «daily» як символ, що представляє язичництво або язичницький Рим, залежно від контексту, у якому він зустрічається. Слово, перекладене як «daily», трапляється п’ять разів у книзі Даниїла. Усі п’ять уживань — як іменник. Загалом у Божому Слові це слово трапляється сто чотири рази, і дев’яносто дев’ять разів воно вживається як прикметник, але лише в книзі Даниїла — як іменник. Перекладачі Біблії короля Якова бачили це слово дев’яносто дев’ять разів як прикметник, тож коли дійшло до книги Даниїла, вони намагалися зробити його прикметником, щоб узгодити з усіма іншими випадками, де воно було прикметником. Для цього вони додали слово «sacrifice». Але Бог через Еллен Вайт сказав, що «sacrifice» слід опустити, що означало б, що «daily» слід розуміти як іменник.

Those who stand opposed to God’s counsel on this word within Adventism define the word as a symbol of Christ’s heavenly sanctuary ministry, but those who gave the judgment hour cry correctly defined it as paganism. Adventism today uses a symbol of a satanic power to represent Christ!

Ті, хто в Адвентизмі протистоять Божій настанові щодо цього слова, тлумачать це слово як символ служіння Христа в небесному святилищі, але ті, хто проголосили клич про годину суду, правильно визначили його як язичництво. Сьогодні Адвентизм використовує символ сатанинської сили, щоб представляти Христа!

Through erroneous human logic, the true understanding of the word translated as “the daily” has been hidden from Adventism. Adventists that base their prophetic study on subjects that occur randomly through the years in their Sabbath School quarterlies lazily drink the Kool-Aid that is dished out through those quarterlies, and which are confirmed by pastors who themselves have not the integrity necessary to allow any input from the comments on the subject by Sister White.

Через помилкову людську логіку справжнє розуміння слова, перекладеного як «щоденне», було приховане від адвентизму. Адвентисти, які будують своє вивчення пророцтв на темах, що випадково з’являються протягом років у їхніх квартальниках Суботньої школи, бездумно ковтають те, що їм там подають і що підтверджують пастори, яким самим не вистачає принциповості, необхідної, щоб дозволити врахувати будь-які коментарі на цю тему від сестри Вайт.

The history of the controversy of “the daily” reached the turning point around 1911, where Sister White directly stated that those who had rejected the pioneer understanding of “the daily” as paganism, and who were teaching that “the daily” represented Christ’s sanctuary ministry, had received their understanding from “angels that were expelled from heaven” (20 MR 17).

Історія суперечки щодо «щоденного» досягла переломного моменту приблизно 1911 року, коли Сестра Вайт прямо заявила, що ті, які відкинули піонерське розуміння «щоденного» як язичництва і навчали, що «щоденне» представляло служіння Христа у святині, отримали своє розуміння від «ангелів, вигнаних із неба» (20 MR 17).

The truth of “the daily” has been identified clearly by Sister White, and she teaches that “holy angels” guided the mind of William Miller and that “angels expelled from heaven” guide the minds of those who teach that “the daily” represents Christ’s heavenly sanctuary ministry. The truth of “the daily”, as presented by those who gave the judgment hour cry, was discovered by William Miller.

Істина "щоденного" була чітко окреслена Сестрою Вайт, і вона вчить, що "святі ангели" спрямовували розум Вільяма Міллера і що "ангели, вигнані з неба" керують розумами тих, хто навчає, що "щоденне" представляє служіння Христа в небесній святині. Істину "щоденного", як її представляли ті, що виголосили заклик про годину суду, відкрив Вільям Міллер.

> “I read on, and could find no other case in which it [the daily] was found, but in Daniel. I then [by the aid of a concordance] took those words which stood in connection with it, ‘take away;’ he shall take away the daily; ‘from the time the daily shall be taken away,’ &c. I read on, and thought I should find no light on the text; finally I came to 2 Thess. ii, 7, 8. ‘For the mystery of iniquity doth already work; only he who now letteth will let, until he be taken out of the way, and then shall that wicked be revealed,’ &c. And when I had come to that text, O, how clear and glorious the truth appeared! There it is! That is the daily! Well, now, what does Paul mean by ‘he who now letteth,’ or hindereth? By ‘the man of sin,’ and the ‘wicked,’ Popery is meant. Well, what is it which hinders Popery from being revealed? Why, it is Paganism; well, then, ‘the daily’ must mean Paganism.” Second Advent Manual, 66.

> «Я читав далі й не міг знайти жодного іншого випадку, в якому воно [щоденне] траплялося, окрім як у книзі Даниїла. Тоді я [за допомогою конкорданції] взяв ті слова, що стояли з ним у зв’язку: 'усунути;' 'він усуне щоденне;' 'від часу, коли щоденне буде усунене', і т. ін. Я читав далі й думав, що не знайду жодного світла щодо цього тексту; нарешті я дійшов до 2 Фес. ii, 7, 8. 'Бо таємниця беззаконня вже діє; тільки той, хто тепер стримує, буде стримувати, доки його не буде усунено з дороги, і тоді з’явиться той беззаконник', і т. ін. І коли я дійшов до того тексту, о, якою ясною й славною постала істина! Ось воно! Оце і є те щоденне! Ну, то що Павло має на увазі під 'тим, хто тепер стримує', або перешкоджає? Під 'чоловіком гріха' і 'беззаконником' мається на увазі папство. Отже, що ж перешкоджає папству бути виявленим? Та це язичництво; отже, 'щоденне' має означати язичництво». Посібник Другого Пришестя, 66.

What is really sobering about Miller’s discovery that “the daily” represented paganism, is where he found the truth. He found it in the passage of the apostle Paul’s writings where Paul not only defines “the daily” as paganism, but it is the passage identifying that those who received not the love of the truth, receive strong delusion. The acceptance of “the daily” as a symbol of Christ’s sanctuary ministry, the definition that came from angels that were expelled from heaven, is the symbol of those in Adventism who have not the integrity necessary to rightly divide the word of truth, and therefore are already destined to receive strong delusion.

Справді отверезливим у відкритті Міллера, що «щоденне» означало язичництво, є те, де саме він знайшов істину. Він знайшов її в уривку з писань апостола Павла, де Павло не лише визначає «щоденне» як язичництво, але й у цьому ж уривку сказано, що ті, хто не прийняли любові до істини, одержують сильну оману. Прийняття «щоденного» як символу Христового служіння у святилищі — визначення, що прийшло від ангелів, вигнаних із неба — є ознакою тих в адвентизмі, кому бракує моральної цілісності, потрібної, щоб правильно розділяти слово істини, і тому вони вже приречені прийняти сильну оману.

I do not want to sidetrack the point we are seeking to identify. That point is that the “seven times” that is identified in the same vision where “the daily” is located has been hidden by human hands, though it remains in plain sight. This was simply an easy example of how a human translation error made long centuries ago, that is thereafter manipulated in human minds by angels that were expelled from heaven, is used today at this crucial time just before the final crisis at the end of the world, to blind minds to truth that is actually in plain sight.

Я не хочу відволікати увагу від тієї суті, яку ми намагаємося визначити. Суть у тому, що «сім часів», які зазначені в тому самому видінні, де знаходиться «щоденне», були приховані людськими руками, хоча й залишаються на видноті. Це був лише простий приклад того, як людська помилка перекладу, зроблена багато століть тому, яка згодом маніпулюється в людських умах ангелами, вигнаними з неба, сьогодні використовується в цей вирішальний час безпосередньо перед остаточною кризою наприкінці світу, щоб засліпити розуми щодо істини, яка насправді перебуває на видноті.

In the 1910 time period the rebellion of “the daily” was just getting under way, W. W. Prescott and A. G. Daniells were spearheading the satanic work of rejecting the foundational understanding of “the daily.” The following article is a letter from that very time, where Sister White addresses the satanic view that “the daily” in the book of Daniel represents Christ’s sanctuary work. At that time the two men were pushing the idea of going into the old pioneer books and changing the pioneer understanding to their new satanic definition. It is my hope that we can exercise integrity as we read the article.

У період 1910 року бунт довкола «щоденного» лише розгортався: В. В. Прескотт і А. Г. Даніеллс очолювали сатанинську діяльність з відкидання основоположного розуміння «щоденного». Наведена нижче стаття — це лист саме з того часу, де Сестра Вайт звертається до сатанинського погляду, що «щоденне» в книзі Даниїла представляє Христову працю у святині. У той час ці двоє просували ідею втрутитися в старі піонерські книги й замінити піонерське розуміння своїм новим сатанинським визначенням. Сподіваюся, що ми зможемо виявити чесність, читаючи статтю.

> “At this stage of our experience we are not to have our minds drawn away from the special light given [us] to consider at the important gathering of our conference. And there was Brother Daniells, whose mind the enemy was working; and your mind and Elder Prescott’s mind were being worked by the angels that were expelled from heaven. Satan’s work was to divert your minds that jots and tittles should be brought in which the Lord did not inspire you to bring in. They were not essential. But this meant much to the cause of truth. And the ideas of your minds, if you could be drawn away to jots or tittles, is a work of Satan’s devising. To correct little things in the books written, you suppose would be doing a great work. But I am charged, Silence is eloquence.

> На цьому етапі нашого досвіду ми не повинні дозволяти, щоб наші думки відволікалися від особливого світла, даного [нам] для розгляду на важливому зібранні нашої конференції. І був брат Даніелс, над розумом якого працював ворог; і над вашим розумом та розумом старійшини Прескотта працювали ангели, вигнані з неба. Діло сатани полягало в тому, щоб відвернути ваші думки, аби були внесені «йоти й риски», які Господь не надихав вас вводити. Вони не були необхідними. Але це багато важило для справи істини. А якщо ваші думки можна було б відвернути до «йот і рисок», то це — справа сатанинського задуму. Ви вважаєте, що виправляючи дрібниці в написаних книгах, ви робили б велику справу. Але мені велено: Мовчання — красномовність.

> “I am to say, Stop your picking flaws. If this purpose of the devil could only be carried out, then [it] appears to you [that] your work would be considered as most wonderful in conception. It was the enemy’s plan to get all the supposed objectionable features where all classes of minds did not agree.

> Мені слід сказати: припиніть вишукувати хиби. Якби лише цю мету диявола можна було здійснити, тоді вам здається, що вашу працю вважали б надзвичайно чудовою за задумом. План ворога полягав у тому, щоб звести всі нібито заперечні риси до таких питань, щодо яких усі типи мислення не були одностайні.

> “And what then? The very work that pleases the devil would come to pass. There would be a representation given to the outsiders not of our faith just what would suit them, that would develop traits of character which would cause great confusion and occupy the golden moments which should be used zealously to bring the great message before the people. The presentations upon any subject we have worked upon could not all harmonize, and the results would be to confuse the minds of believers and unbelievers. This is the very thing that Satan had planned that should take place—anything that could be magnified as a disagreement.

> А що тоді? Сталося б саме те діло, що до вподоби дияволові. Стороннім, не нашої віри, було б подано саме таке уявлення, яке їм до вподоби, що формувало б риси характеру, які спричинили б велику плутанину й відбирало б золоті миті, які слід було б ревно використовувати, щоб донести велику вістку до людей. Виклади з будь-якої теми, над якою ми працювали, не могли б усі узгоджуватися між собою, і результатом стало б заплутання умів віруючих і невіруючих. Це саме те, що Сатана задумав, аби сталося — будь-що, що можна було б роздмухати як незгоду.

> “Read Ezekiel, chapter 28. Now, here is a grand work, where strange spirits can figure. But the Lord has a work to [be] done to save perishing souls; and the places which Satan, disguised, could fill in, bringing confusion into our ranks, he will do to perfection, and all those little differences will become enlarged, prominent.

> Прочитайте Єзекіїля, розділ 28. Тепер тут велика праця, де можуть проявляти себе чужі духи. Але Господь має справу, яку потрібно звершити, щоб спасти гинучі душі; і ті місця, які Сатана, замаскований, міг би заповнити, вносячи замішання в наші ряди, він заповнить досконало, і всі ті дрібні розбіжності збільшаться, стануть помітними.

> “And I was shown from the first that the Lord had given neither Elders Daniells nor Prescott the burden of this work. Should Satan’s wiles be brought in, should this “Daily” be such a great matter as to be brought in to confuse minds and hinder the advancement of the work at this important period of time? It should not, whatever may be. This subject should not be introduced, for the spirit that would be brought in would be forbidding, and Lucifer is watching every movement. Satanic agencies would commence his work and there would be confusion brought into our ranks. You have no call to hunt up the difference of opinion that is not a testing question; but your silence is eloquence. I have the matter all plainly before me. If the devil could involve any one of our own people on these subjects, as he has proposed to do, Satan’s cause would triumph. Now the work without delay is to be taken up and not a [difference] of opinion expressed.

> І від самого початку мені було показано, що Господь не доручив тягаря цієї праці ні старійшині Даніеллсу, ні Прескотту. Чи слід допускати сатанинські хитрощі, чи має це «Щоденне» бути такою великою справою, щоб його вводили, аби збивати людей з пантелику і гальмувати поступ роботи в цей важливий період часу? Цього не повинно бути, що б там не було. Цю тему не слід порушувати, бо дух, який буде внесено, буде відштовхувальним, а Люцифер стежить за кожним рухом. Сатанинські сили розпочали б свою роботу, і в наші ряди було б внесено замішання. У вас немає підстав вишукувати розбіжності в поглядах, які не є випробувальним питанням; ваша мовчанка красномовна. Уся ця справа ясно переді мною. Якби диявол міг втягнути когось із наших людей у ці питання, як він і замислив, справа сатани тріумфувала б. Тепер слід без зволікання взятися до роботи і не висловлювати жодної [розбіжності] в поглядах.

> “Satan would inspire those men who have gone out from us to unite with evil angels and retard our work on unimportant questions, and what rejoicing [there] would be in the camp of the enemy. Press together, press together. Let every difference be buried. Our work now is to devote all our physical and brain-nerve power to put these differences out of the way, and all harmonize. If Satan could with his great unsanctified wisdom be permitted to get the least hold, [he would rejoice].

> Сатана спонукав би тих людей, що відійшли від нас, об’єднатися зі злими ангелами й гальмувати нашу працю неважливими питаннями, і яка ж [там] була б радість у таборі ворога. Згуртуйтеся, згуртуйтеся. Нехай усі розбіжності будуть поховані. Наше теперішнє завдання — віддати всі наші фізичні й мозково-нервові сили на те, щоб усунути ці розбіжності з дороги й досягти злагоди. Якби Сатані з його великою неосвяченою мудрістю було дозволено здобути бодай найменший вплив, [він би радів].

> “Now, when I saw how you were working, my mind took in the whole situation and the results if you should go forward and give the parties that have left us the least chance to bring confusion into our ranks. Your lack of wisdom would be just what Satan would have it. Your loud proclamation was not under the inspiration of the Holy Spirit. I was instructed to say to you that your picking flaws in the writings of men that have been led of God is not inspired of God. And if this is the wisdom that Elder Daniells would give to the people, by no means give him an official position, for he cannot reason from cause to effect. Your silence on this subject is your wisdom. Now, everything like picking flaws in the publications of men who are not alive is not the work God has given any of you to do. For if these men—Elders Daniells and Prescott—had followed the directions given in working the cities, there would have been many, very many, convinced of the truth and converted, able men that [now] are in positions where they never will be reached.

> Тепер, коли я побачила, як ви працюєте, мій розум охопив усю ситуацію і наслідки, якщо ви підете далі й дасте тим, хто покинув нас, бодай найменшу нагоду внести замішання в наші ряди. Ваша відсутність мудрості була б саме тим, чого бажав би Сатана. Ваше гучне проголошення не було натхнене Святим Духом. Мені було доручено сказати вам, що ваше вишукування вад у працях людей, яких вів Бог, не натхнене Богом. І якщо це та мудрість, яку старійшина Даніеллс дав би народові, ні в якому разі не давайте йому офіційної посади, бо він не вміє міркувати від причини до наслідку. Ваше мовчання щодо цього питання — ваша мудрість. А тепер, усяка діяльність на кшталт вишукування вад у публікаціях людей, яких уже немає в живих, — це не та праця, яку Бог доручив комусь із вас. Бо якби ці люди — старійшини Даніеллс і Прескотт — дотрималися вказівок, даних щодо праці в містах, було б багато, дуже багато переконаних у правді й навернених, здібних людей, які [тепер] перебувають у становищах, де їх ніколи не вдасться досягти.

> “All the world is to be regarded as one great family. And when you have such a fountain of knowledge to draw from, why have you left the world to perish for years with the testimonies given by our Lord Jesus Christ? True religion teaches us to regard every man and woman as a person to whom we can do good.

> Увесь світ слід розглядати як одну велику сім’ю. І коли у вас є таке джерело знань, з якого можна черпати, чому ви роками залишали світ гинути, маючи свідчення, дані нашим Господом Ісусом Христом? Справжня релігія навчає нас розглядати кожного чоловіка і кожну жінку як особу, якій ми можемо чинити добро.

> “This has been in print many years: ‘A Balanced Mind,’ testimony to Elder Andrews. The mind may be cultivated to become a power to know when to speak and what burdens to take up and to bear, for Christ is your teacher. And I feared greatly for you [when I saw you] exalting your wisdom and pursuing a course to bring in differences of opinion. The Lord calls for wise men who can hold their peace when it [is] wisdom for them to do so. If you would be a whole man, you need sanctification through Jesus Christ. Now there is a work just started, and let wisdom be seen in every minister, in every president of [a] conference. But here was a work for you to take hold of years ago where you were needed to lift your voice for this very work. Christ gave all His people special directions what they shall do and the things they shall not do. And there is a little time left us to work out the righteousness of the Lord. You can understand the way of the Lord. I saw your purpose of carrying things after your own devising after you were placed as president. You had thought you would do wonderful things, which would be a work God had not placed in your hands to do. Now, your work is not to oppress but to release every necessity possible if the Lord has accepted you to serve. But you have very early given evidence that wisdom and sanctified judgment have not been manifested by you. You blazed out matters that would not be received unless the Lord should give light.

> Це багато років видане друком: «Зрівноважений розум», свідчення для пресвітера Ендрюса. Розум можна виховувати, щоб він став силою, здатною розпізнавати, коли говорити і які тягарі взяти на себе й нести, бо Христос — ваш Учитель. І мені було дуже тривожно за вас [коли я бачила вас], як ви звеличуєте власну мудрість і обираєте курс, що вносить розбіжності в думках. Господь кличе мудрих людей, які вміють мовчати, коли для них це [є] мудрістю. Якщо ви хочете бути цілісною людиною, вам потрібне освячення через Ісуса Христа. Тепер щойно розпочалася праця, і нехай мудрість буде видна в кожному служителеві, у кожному президентові [конференції]. Але тут була праця, за яку вам слід було взятися ще роки тому, де ви були потрібні, щоб піднести свій голос саме за цю справу. Христос дав усьому Своєму народові особливі настанови, що вони мають робити і чого не мають робити. І нам залишилося небагато часу, щоб звершувати праведність Господню. Ви можете зрозуміти шлях Господній. Я бачила ваш намір вести справи за власними задумами після того, як вас поставили президентом. Ви думали, що зробите дивовижні речі, які були б працею, яку Бог не доручив вам робити. Тепер ваша праця — не пригноблювати, а полегшувати всяку можливу нужду, якщо Господь прийняв вас на служіння. Але дуже рано ви дали свідчення, що мудрість і освячений розсуд не були вами виявлені. Ви різко порушували питання, які не були б прийняті, якби Господь не дав світла.

> “I have been instructed that such hasty movements should not have [been] made [such] as selecting you as president of the conference even another year. But the Lord forbids any more such hasty transactions until the matter is brought before the Lord in prayer; and as you have had the message come to you that the work of the Lord resting upon the president is a most solemn responsibility, you had no moral right to blaze out as you did upon the subject of the ‘Daily’ and suppose your influence would decide the question. There was Elder Haskell, who has carried the heavy responsibilities, and there is Elder Irwin and several men I might mention who have the heavy responsibilities.

> Мені було вказано, що такі поспішні кроки не мали [бути] зроблені [такі], як обрання вас президентом конференції навіть ще на один рік. Але Господь забороняє будь-які подальші такі поспішні дії, доки це питання не буде представлено перед Господом у молитві; і оскільки до вас надійшло послання, що діло Господнє, яке лежить на президентові, є надзвичайно серйозною відповідальністю, у вас не було морального права так різко виступати, як ви це зробили, щодо питання 'Daily' і вважати, що ваш вплив вирішить це питання. Був старійшина Гаскелл, який ніс важкий тягар відповідальності, і є старійшина Ірвін та кілька людей, яких я міг би назвати, що несуть важку відповідальність.

> “Where was your respect for the men of age? What authority could you exercise without taking all the responsible men to weigh the matter? But let us now investigate the matter. We must now reconsider whether it is the Lord’s judgment, in the face of the work that has been neglected, of showing your zeal to carry the work even another year. If you should carry the work another year with the help that shall unite with you, there should be a change take place in you and Elder Prescott. And humble your own hearts before God. The Lord will have to see in you a showing of a different experience, for if ever men needed to be reconverted at this present [time], it [is] Elder Daniells and Elder Prescott.

> Де була ваша повага до старших чоловіків? Яку владу ви могли здійснювати, без того, щоб залучити всіх відповідальних чоловіків, аби зважити цю справу? Але тепер розгляньмо цю справу. Ми маємо тепер переглянути, чи є це Господнє судження — з огляду на працю, яку було занедбано — виявляти ваше завзяття вести працю ще навіть на один рік. Якщо вам слід вести цю працю ще один рік за допомогою, яка приєднається до вас, у вас і в старійшини Прескотта має відбутися зміна. І смиріть свої серця перед Богом. Господь повинен побачити у вас вияв іншого досвіду, бо якщо коли-небудь людям потрібно було знову навернутися в цей [час], то це [є] старійшина Даніелс і старійшина Прескотт.

> “Seven men should be chosen that are men of wisdom and through the working of the grace of God [give] evidence [of] a reconversion. For any men who are so blinded that they cannot reason from cause to effect, that they would ignore the men who have borne the responsibilities of the work and these presidents of conferences, [that] men [who] carry the work for over two years should be disregarded and such an impulsive consequence take place that men would neglect the very work kept before them for years—work the cities—and no, or but very little, attention [be] given to the old men for counsel, but proclaim the things they choose to give the people, bears its own testimony of the unsafety of the men to be entrusted with such a grand and wonderful work.

> Слід обрати сімох чоловіків, які є мужами мудрості і через дію благодаті Божої [дають] свідчення [про] повторне навернення. Бо будь-які чоловіки, які настільки засліплені, що не можуть міркувати від причини до наслідку, що вони ігнорували б чоловіків, які несли на собі відповідальність за працю, і цих президентів конференцій, [щоб] чоловіки [які] несуть працю понад два роки були відкинуті, і стався такий імпульсивний наслідок, що чоловіки занедбали б саму працю, яка роками була поставлена перед ними — працю в містах, — і щоб жодної, або лише зовсім малої, уваги [було] надано старшим чоловікам для поради, а проголошували те, що вони обирають дати народові, — це саме по собі свідчить про небезпеку доручати таким чоловікам таку величну й чудову працю.

> “Christ is not dead. He will never suffer His work to be carried on in this strange way. Let the books alone. If any change is essential, God will have the harmony in that change consistent, but when a message has been entrusted to men with the large responsibilities involved, [God] demands faithfulness that will work by love and purify the soul. Elders Daniells and Prescott both need reconversion. A strange work has come in, and it is not in harmony with the work Christ came to our world to do; and all who are truly converted will work the works of Christ.

> Христос не мертвий. Він ніколи не допустить, щоб Його справу вели в такий дивний спосіб. Залиште книги в спокої. Якщо якась зміна є необхідною, Бог подбає, щоб у цій зміні зберігалася гармонія, але коли послання довірено людям, на яких покладено велику відповідальність, [Бог] вимагає вірності, що діє любов’ю і очищає душу. Старійшини Данієлс і Прескотт потребують повторного навернення. З’явилася чужа справа, і вона не узгоджується з ділом, яке Христос прийшов у наш світ звершити; і всі, хто по-справжньому навернувся, звершуватимуть діла Христові.

> “We are everyone [to] work out the work which shall glorify the Father. We have come to the crisis—either to conform to the character of Jesus Christ right in this preparatory time or not attempt [it]. Elder Daniells, [you are not] to feel at liberty to let your voice be heard on high as you have done under similar circumstances. And understand, the president of a conference is not a ruler. He works in connection with the wise men who occupy the position as presidents whom God has accepted. He has not liberty to meddle with the writings in printed books from the pens that God has accepted. They are no longer to bear sway unless they show less of the ruling, dominating power. The crisis has come, for God will be dishonored.

> Ми всі [маємо] виконати працю, яка прославить Отця. Ми дійшли до кризи — або уподібнитися характеру Ісуса Христа саме в цей підготовчий час, або й не намагатися [цього]. Старійшина Данієлс, [ви не повинні] відчувати себе вільним дозволяти своєму голосу лунати на весь голос, як ви робили за подібних обставин. І зрозумійте: президент конференції — не правитель. Він працює у співпраці з мудрими мужами, які займають посаду президентів і яких Бог прийняв. Він не має права втручатися в писання в друкованих книгах, що вийшли з-під пера тих, кого Бог прийняв. Вони більше не повинні панувати, якщо тільки не почнуть виявляти менше владного, домінуючого духу. Настала криза, бо Бога буде зневажено.

> “How does the Lord look upon the unworked cities? Christ is in heaven. Now its acknowledgment is to be, ‘There is no kingly rule. And now is the crisis of this world. Now I am the Power to save or to destroy. Now is the time when the destiny of all is in My hands. I have given My life to save the world. And “I, if I be lifted up,” the saving grace I shall impart will prove that all who will be fashioned after the divine similitude and will be one with Me shall work as I work with My power of redeeming grace.’ Whoever will, [let him] take hold with his brethren to do the work given them to do when in responsible places under the counsel the Lord gives, and seek most earnestly to work in complete harmony with Him who so loved the world He gave His life a full sacrifice for the saving of the world. I speak to our ministers, that as they enter upon the work in our cities let there be a calm sacredness attending the ministry of the Word. We cannot make the proper impression upon the minds of the people if we . . . [Lower third of this page left blank.]

> «Як дивиться Господь на неохоплені працею міста? Христос на небесах. Тепер має прозвучати визнання: “Немає царського правління. І тепер — криза цього світу. Тепер Я є Силою спасти або погубити. Тепер час, коли доля всіх у Моїх руках. Я віддав Своє життя, щоб спасти світ. І “Я, коли буду піднесений”, — спасенна благодать, яку Я уділю, доведе, що всі, хто буде сформований за Божественною подобою й буде одно зі Мною, працюватимуть, як працюю Я, силою Моєї викупної благодаті”. Хто бажає, [нехай] об’єднається зі своїми братами, щоб виконувати дану їм працю, перебуваючи на відповідальних посадах під проводом поради, яку дає Господь, і якнайщиріше прагнучи діяти в цілковитій гармонії з Тим, Хто так полюбив світ, що віддав Своє життя як повну жертву заради спасіння світу. Я звертаюся до наших служителів: коли вони вступають у працю в наших містах, нехай служіння Слова супроводжує спокійна святість. Ми не можемо справити належного враження на розум людей, якщо ми... [Нижню третину цієї сторінки залишено порожньою.]»

> “I copy from my Diary. The truth as it is in Jesus—talk it, pray it, believe every word in its simplicity. What would you gain if mistakes are brought before the men who have departed from the faith and given heed to seducing spirits, men who were not long ago with us in the faith? Will you stand on the devil’s side? Give your attention to the unworked fields. A world-wide work is before us. I was given representations of John Kellogg.

> "Я переписую зі свого щоденника. Істина, як вона є в Ісусі, — говоріть про неї, моліться про неї, вірте кожному слову в її простоті. Що ви здобудете, якщо помилки будуть представлені перед людьми, які відступили від віри й прислухалися до звабливих духів, людьми, які ще не так давно були з нами у вірі? Чи станете ви на бік диявола? Зверніть свою увагу на необроблені ниви. Перед нами всесвітня праця. Мені були дані представлення про Джона Келлога."

> “A very attractive personage was representing the ideas of the specious arguments that he was presenting, sentiments different from the genuine Bible truth. And those who are hungering and thirsting after something new were advancing ideas [so specious] that Elder Prescott was in great danger. Elder Daniells was in great danger [of] becoming wrapped in a delusion that if these sentiments could be spoken everywhere it would be as a new world.

> Дуже приваблива особа викладала ідеї, що лежали в основі тих облудних аргументів, які вона висувала,— погляди, відмінні від справжньої біблійної істини. А ті, хто голодні й спраглі до чогось нового, висували [такі облудні] ідеї, що старійшина Прескотт опинився у великій небезпеці. Старійшина Деніеллс перебував у великій небезпеці [того, щоб] опинитися в полоні омани, ніби якби ці погляди можна було висловлювати всюди, то це було б наче новий світ.

> “Yes, it would, but while their minds were thus absorbed I was shown that Brother Daniells and Brother Prescott were weaving into their experience sentiments of a spiritual[istic] appearance and drawing our people to beautiful sentiments that would deceive, if possible, the very elect. I have to trace with my pen [the fact] that these brethren would see defects in their delusive ideas that would place the truth in an uncertainty; and [yet] they [would] stand out as [if they had] great spiritual discernment. Now I am to tell them [that] when I was shown this matter, when Elder Daniells was lifting up his voice like a trumpet in advocating his ideas of the ‘Daily,’ the after results were presented. Our people were becoming confused. I saw the result, and then there were given me cautions that if Elder Daniells without respect to the outcome should thus be impressed and let himself believe he was under the inspiration of God, skepticism would be sown among our ranks everywhere, and we should be where Satan would carry his messages. Set unbelief and skepticism would be sown in human minds, and strange crops of evil would take the place of truth.—Ms 67, 1910, 1–8. Manuscript Release, volume 20, 17–22.

> Так, так і було б, але поки їхні уми були таким чином поглинуті, мені було показано, що брат Даніеллс і брат Прескотт вплітали у свій досвід почуття духовного[істичного] характеру і вабили наш народ до прекрасних сентиментів, які звели б, якщо можливо, навіть обраних. Я маю занотувати [той факт], що ці брати бачитимуть вади у своїх оманливих ідеях, які поставили б істину в невизначеність; а [все ж] вони [будуть] виглядати так, ніби [вони мали] велике духовне розпізнання. Тепер я маю сказати їм [що], коли мені було показано це питання, коли старійшина Даніеллс підносив свій голос, мов сурму, відстоюючи свої ідеї щодо 'Щоденного', мені були представлені подальші наслідки. Наш народ впадав у замішання. Я бачила результат, і тоді мені були дані застереження, що якщо старійшина Даніеллс, не зважаючи на наслідки, буде так вражений і дозволить собі повірити, що він перебуває під натхненням Бога, скептицизм буде посіяний повсюди серед наших лав, і ми опинимося там, де Сатана поширюватиме свої послання. Закореніле невір’я і скептицизм будуть посіяні в людських умах, і дивні врожаї зла займуть місце істини.-Ms 67, 1910, 1-8. Рукописний випуск, том 20, 17-22.

Those that gave the judgment hour cry were given the correct view of “the daily” in the book of Daniel. Through the human hands which translated the book of Daniel, and thereafter by human beings that were being directed by angels that were expelled from heaven, the correct understanding of “the daily” has become hidden, though it is in plain sight. In Daniel when the word translated as “the daily” occurs, it is not to include the added human word “sacrifice.” In verse thirteen of Daniel eight we find one of the five times where this occurs in the book of Daniel. In that very verse, the “seven times” of Leviticus twenty-six is also identified, but through the same type of humanistic manipulation it has been hidden in plain sight.

Тим, хто проголошував вістку про годину суду, було дано правильне розуміння «щоденного» в книзі Даниїла. Через людські руки, що перекладали книгу Даниїла, а згодом і через людей, якими керували ангели, вигнані з неба, правильне розуміння «щоденного» стало прихованим, хоч воно й у всіх на виду. У Даниїла, коли зустрічається слово, перекладене як «щоденне», до нього не слід додавати додане людьми слово «жертва». У тринадцятому вірші восьмого розділу книги Даниїла ми знаходимо один із п’яти випадків, де це трапляється в цій книзі. У тому самому вірші також зазначено «сім разів» із Левіта 26, але через такий самий тип гуманістичної маніпуляції це було приховано у всіх на виду.

We will look at this fact in the next article.

Ми розглянемо цей факт у наступній статті.

Back to Articles