Article

# The Book of Daniel - Number Nine

Книга Даниїла — Номер дев’ять

The First Angels’ Message

Перше послання ангелів

Author

Jeff Pippenger

Published

December 4, 2023

Formats

PDF
Word

Daniel chapter one, represents the first angel’s message of Revelation chapter fourteen. Jehoiakim symbolically identifies that it is the empowerment of the first angel’s message, not its arrival at the “time of the end.” All prophets are identifying the “last days” of the investigative judgment, so the chapter is representing September 11, 2001, when the testing process of the one hundred and forty-four thousand began. In Malachi chapter three, that process has been represented as a cleansing process when a messenger prepares the way for the messenger of the covenant to come suddenly to his temple. The messenger that prepares the way, who is also the “voice” that cries in the wilderness is also a test, which is part of the cleansing process. In Malachi chapter three, the hundred and forty-four thousand are represented as the sons of Levi. The sons of Levi represent those who stood with the messenger Moses, in the rebellion of the golden calf which represented the image of the beast.

Перший розділ книги Даниїла представляє першу ангельську вістку чотирнадцятого розділу Об’явлення. Єгояким символічно вказує, що йдеться про посилення першої ангельської вістки, а не про її прихід у «час кінця». Усі пророки окреслюють «останні дні» дослідчого суду, тож цей розділ представляє 11 вересня 2001 року, коли розпочався процес випробування ста сорока чотирьох тисяч. У третьому розділі Малахії цей процес зображено як очищення, коли вісник готує дорогу для посланця заповіту, щоб той раптово прийшов до свого храму. Той вісник, що готує дорогу, який також є «голосом», що кличе в пустелі, є також випробуванням, що є частиною процесу очищення. У третьому розділі Малахії сто сорок чотири тисячі представлені як сини Левія. Сини Левія представляють тих, хто став на бік посланця Мойсея під час заколоту із золотим тельцем, що символізував образ звіра.

Passing the test of the image of the beast, is another biblical illustration of the second of the three tests that make up the cleansing process. The sons of Levi must pass that test before they are sealed.

Проходження випробування образу звіра є ще однією біблійною ілюстрацією другого з трьох випробувань, що становлять процес очищення. Сини Левія повинні пройти це випробування, перш ніж їх буде запечатано.

The sealing of Ezekiel chapters eight and nine, is another illustration of the cleansing process that began on September 11, 2001. In chapter eight, those in Jerusalem who ultimately bow down to the sun, represent the four generations of Laodicean Adventism. In chapter nine, those who receive the seal are sighing and crying for the abominations that are taking place within Jerusalem. Jerusalem is God’s church.

Запечатання у восьмому й дев’ятому розділах книги Єзекіїля є ще однією ілюстрацією процесу очищення, що розпочався 11 вересня 2001 року. У восьмому розділі ті, що в Єрусалимі зрештою вклоняються сонцю, представляють чотири покоління лаодикійського адвентизму. У дев’ятому розділі ті, хто отримують печатку, зітхають і плачуть через мерзоти, що відбуваються у межах Єрусалима. Єрусалим — це Божа церква.

The three angels’ messages are also an illustration of the cleansing process. The three messages represent a three-step testing process, and it is required that the sons of Levi pass the first test to even be involved with the second test. The third test is a different type of test, for it represents a test that identifies whether the sons of Levi successfully passed the first two tests. It is a prophetic litmus test. The first test is a dietary test (in spiritual terms), for it is passed or failed, based upon whether the sons of Levi accept the message provided by the Holy Spirit through Elijah, the messenger that prepares the way for the messenger of the covenant.

Три ангельські вісті також ілюструють процес очищення. Ці три вісті становлять триетапний процес випробування, і вимагається, щоб сини Левія склали перше випробування, аби взагалі бути допущеними до другого. Третє випробування має інший характер, бо воно визначає, чи успішно сини Левія пройшли перші два випробування. Це пророчий лакмусовий папірець. Перше випробування — це випробування щодо раціону (в духовному сенсі), адже воно складається або провалюється залежно від того, чи приймають сини Левія вістку, яку Святий Дух подає через Іллю, вісника, що готує дорогу вісникові заповіту.

The first verse of the book of Revelation emphasizes the seriousness of that message. It purposely identifies that the message which the human messenger, represented as John, sends to the churches, was given to him by Gabriel, who received it from Christ, who in turn received it from the Father. The message of Elijah possesses the authority of divinity, and to reject the message of John, or Elijah, or the “voice crying in the wilderness”, is to reject the Revelation of Jesus Christ.

Перший вірш книги Одкровення підкреслює серйозність цього послання. Він навмисно вказує, що послання, яке людський вісник, представлений як Іван, надсилає церквам, було дане йому Гавриїлом, який отримав його від Христа, який, своєю чергою, отримав його від Отця. Послання Іллі має божественний авторитет, і відкинути послання Івана, Іллі чи «голосу волаючого в пустелі» означає відкинути Одкровення Ісуса Христа.

The second test is a visual test, for once the sons of Levi have eaten the message of Elijah, that was in the hand of the angel that descended to lighten the earth with his glory, they have accepted the biblical methodology that allows them to rightly discern the signs of the times. That methodology allows the sons of Levi to recognize that those signs of the times are demonstrating that church and state are coming together in the United States, in fulfillment of the image of the beast test. More importantly, those signs of the times, when placed within the context of the sacred reform lines, are the essence of Alpha and Omega, the beginning illustrating the ending. The sacred reform lines identify that God’s people must do all in their power to cooperate in the work of preparing themselves for the seal of God.

Друге випробування є візуальним, бо щойно сини Левія з’їли звістку Іллі, що була в руці ангела, який зійшов, щоб освітити землю своєю славою, вони прийняли біблійну методологію, яка дозволяє їм правильно розпізнавати ознаки часу. Ця методологія дозволяє синам Левія зрозуміти, що ті ознаки часу свідчать про те, що в Сполучених Штатах церква й держава об’єднуються, у виконання випробування образу звіра. Що ще важливіше, ті ознаки часу, коли їх розглянути в контексті священних ліній реформ, є сутністю Альфи й Омеги — початок, що ілюструє кінець. Священні лінії реформ вказують, що Божий народ повинен зробити все можливе, щоб співпрацювати у праці приготування до Божої печаті.

> Wherefore, my beloved, as ye have always obeyed, not as in my presence only, but now much more in my absence, work out your own salvation with fear and trembling. For it is God which worketh in you both to will and to do of his good pleasure. Do all things without murmurings and disputings: That ye may be blameless and harmless, the sons of God, without rebuke, in the midst of a crooked and perverse nation, among whom ye shine as lights in the world. Philippians 2:12–15.

> Отже, улюблені мої, як ви завжди слухалися, не тільки в моїй присутності, але тепер ще більше за моєї відсутності, зі страхом і тремтінням звершуйте своє спасіння. Бо це Бог діє у вас і хотіння, і діяння за Своєю доброю волею. Робіть усе без ремствування й сперечань, щоб ви були бездоганні та невинні, діти Божі без закиду, посеред спотвореного та розбещеного роду, серед яких ви сяєте, як світила в світі. Филип'ян 2:12–15.

Daniel, Hananiah, Mishael and Azariah, four in number, represent Seventh-day Adventists around the world, who recognize September 11, 2001 as the identification of the descent of the angel of Revelation eighteen, and they choose to take the hidden manna that is in his hand and eat it. The hidden manna that is to be eaten, as the apostle Paul just cited, represents God (the hidden manna), that works within His people to do His will and good pleasure. Paul represents the messenger to the Philadelphians, and to reject his message was death. Daniel, Hananiah, Mishael and Azariah represent those who choose to eat the hidden manna.

Даниїл, Хананія, Місаїл і Азарія, четверо, представляють Адвентистів сьомого дня по всьому світу, які визнають 11 вересня 2001 року як ідентифікацію зішестя ангела вісімнадцятого розділу Об’явлення і обирають взяти приховану манну, що в його руці, та спожити її. Прихована манна, яку слід спожити, як щойно навів апостол Павло, представляє Бога (приховану манну), Який діє в Своєму народі, щоб чинити Його волю та благовоління. Павло представляє вісника до філадельфійців, і відкинути його вістку означало смерть. Даниїл, Хананія, Місаїл і Азарія представляють тих, хто обирає спожити приховану манну.

> Now among these were of the children of Judah, Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: Unto whom the prince of the eunuchs gave names: for he gave unto Daniel the name of Belteshazzar; and to Hananiah, of Shadrach; and to Mishael, of Meshach; and to Azariah, of Abednego. But Daniel purposed in his heart that he would not defile himself with the portion of the king’s meat, nor with the wine which he drank: therefore he requested of the prince of the eunuchs that he might not defile himself. Daniel 1:6–8.

> І серед них були з-поміж синів Юди: Даниїл, Хананія, Мішаїл та Азарія. Начальник євнухів дав їм імена: Даниїлові дав ім’я Белтшацар; Хананії — Шедрах; Мішаїлові — Мешах; а Азарії — Авед-Него. Та Даниїл постановив у своєму серці, що не опоганиться стравами з царського столу ані вином, що цар пив; тому попросив у начальника євнухів, щоб не опоганитися. Даниїла 1:6–8.

Daniel determines that he desires to eat the message that was brought down out of heaven on September 11, 2001, and also to refuse the message represented as the diet and drink of Babylon. Ashpenaz had selected which of the Judean captives should be brought before the king.

Даниїл вирішує, що бажає спожити послання, спущене з небес 11 вересня 2001 року, а також відмовитися від послання, представленого як раціон і напій Вавилону. Ашпеназ відібрав, кого з юдейських полонених слід було привести до царя.

> And the king spake unto Ashpenaz the master of his eunuchs, that he should bring certain of the children of Israel, and of the king’s seed, and of the princes; Children in whom was no blemish, but well favoured, and skilful in all wisdom, and cunning in knowledge, and understanding science, and such as had ability in them to stand in the king’s palace, and whom they might teach the learning and the tongue of the Chaldeans. Daniel 1:4, 5.

> І цар сказав Ашпеназові, начальникові своїх євнухів, щоб він привів деяких із синів Ізраїлевих, і з царського роду, і з князів; юнаків без усякої вади, вродливих, здібних у всякій мудрості, досвідчених у знанні та розуміючих науку, і таких, що мають здатність служити при царському палаці, і яких можна було б навчити науки та мови халдеїв. Даниїла 1:4, 5.

If we follow the chain of command identified in Revelation chapter one, and verse one, Nebuchadnezzar had instructed Ashpenaz to select the children who fulfilled the prediction that Isaiah had proclaimed to Hezekiah. Ashpenaz took the message and then gave it to Melzar, the prince of the eunuchs. Nebuchadnezzar represents the heavenly father; Ashpenaz represents Christ and Melzar represents Gabriel. Ashpenaz knew which children to select, and he knew Daniel would make the right dietary decision, before he brought him before the king.

Якщо ми слідуємо ланцюгу підпорядкування, окресленому в першому розділі і першому вірші Об’явлення, Навуходоносор доручив Ашпеназові вибрати дітей, які відповідали пророцтву, яке Ісая проголосив Єзекії. Ашпеназ узяв це повідомлення й передав його Мелцару, князю євнухів. Навуходоносор представляє Небесного Отця; Ашпеназ представляє Христа, а Мелцар представляє Гавриїла. Ашпеназ знав, яких дітей обрати, і знав, що Даниїл ухвалить правильне рішення щодо харчування, ще до того, як поставити його перед царем.

> Now God had brought Daniel into favour and tender love with the prince of the eunuchs. And the prince of the eunuchs said unto Daniel, I fear my lord the king, who hath appointed your meat and your drink: for why should he see your faces worse liking than the children which are of your sort? then shall ye make me endanger my head to the king. Daniel 1:9, 10.

> І Бог дав Даниїлові прихильність і ніжну любов у очах начальника євнухів. А начальник євнухів сказав Даниїлові: Я боюся мого пана, царя, який призначив вам їжу та напій; бо чому він має побачити ваші обличчя гіршими на вигляд, ніж у юнаків з вашого гурту? Тоді ви поставите мою голову під загрозу перед царем. Даниїл 1:9, 10.

Melzar here identifies the first step of the three angels’ messages. The first step is to fear God, as illustrated by Melzar’s fear of Nebuchadnezzar. The Hebrew word “truth” that was created by bringing together the first, thirteenth and last letter of the Hebrew alphabet has previously been demonstrated in these articles to represent the three-step testing process of the three angels. In doing so, it was established upon several witnesses that the first angel’s message contained all three of the three tests that are represented by the three angels’ messages. The first angel’s message is identified as the everlasting gospel, defining it as the same gospel from the days of Adam through to the Second Coming of Christ.

Тут Мелцар окреслює перший етап вістей трьох ангелів. Перший етап — боятися Бога, що ілюструється страхом Мелцара перед Навуходоносором. Єврейське слово «істина», утворене поєднанням першої, тринадцятої та останньої літери єврейського алфавіту, раніше в цих статтях було показано як таке, що представляє триступеневий випробувальний процес вістей трьох ангелів. При цьому на підставі кількох свідчень було встановлено, що перша ангельська вістка містить усі три випробування, представлені вістями трьох ангелів. Першу ангельська вістку визначено як вічне Євангеліє, тобто як те саме Євангеліє від днів Адама аж до Другого Пришестя Христа.

> And I saw another angel fly in the midst of heaven, having the everlasting gospel to preach unto them that dwell on the earth, and to every nation, and kindred, and tongue, and people, Saying with a loud voice, Fear God, and give glory to him; for the hour of his judgment is come: and worship him that made heaven, and earth, and the sea, and the fountains of waters. Revelation 14:6, 7.

> І я побачив іншого ангела, що летів посеред неба, маючи вічне Євангеліє, щоб благовістити тим, що живуть на землі, і кожному народові, і племені, і мові, і людові, кажучи гучним голосом: Бійтеся Бога і віддайте Йому славу, бо настала година Його суду; і поклоніться Тому, Хто створив небо, і землю, і море, і джерела вод. Об'явлення 14:6, 7.

The first step of the first angel’s message is the fear of God. The second step is to give him glory and the third is the arrival of the hour of his judgment. In relation to the other two angels’ messages, the first angel’s message is, “fear God.” The second angel’s message then announces the fall of Babylon, and whether in the Millerite movement of the first angel, or the movement of the third angel the call out of Babylon is where the manifestation of the outpouring of the Holy Spirit is accomplished. In that period of time, whether it is represented as the Midnight Cry, the loud cry, or the latter rain those proclaiming the message glorify God. The second angel’s message is where God is given glory, and that period of time leads to a point in time where the investigative judgment began in the Millerite history, or the judgment of the whore of Babylon which takes place in the Sunday law crisis.

Першим кроком першої ангельської звістки є страх Божий. Другий крок — віддати Йому славу, а третій — настання години Його суду. У контексті інших двох ангельських звісток перша ангельська звістка — «Бійтеся Бога». Друга ангельська звістка тоді проголошує падіння Вавилону, і — чи то в мілеритському русі першого ангела, чи в русі третього ангела — заклик вийти з Вавилону є тим часом, коли відбувається прояв виливання Святого Духа. У цей період, чи представлений він як опівнічний крик, гучний клич або пізній дощ, ті, хто проголошують звістку, прославляють Бога. Друга ангельська звістка — це етап, коли Богові віддається слава, і цей період призводить до моменту, коли в мілеритській історії розпочався слідчий суд, або до суду над Вавилонською блудницею, який відбувається під час кризи недільного закону.

Melzar’s fear represents the first angel’s message, and it begins the dietary testing of ten days, which the number ten also signifies a test. Melzar’s expression of fearing the king, was the same as Daniel fearing God more than the king, and purposing in his heart not to be defiled with the diet of Babylon. The period of time that the testing of Daniel and the three worthies was three years, thus representing the three steps of the three angels’ messages.

Страх Мелзара представляє звістку першого ангела і започатковує випробування щодо харчування тривалістю десять днів, причому число десять також символізує випробування. Вислів Мелзара про те, що він боїться царя, був подібним до того, як Даниїл боявся Бога більше, ніж царя, і постановив у своєму серці не опоганитися вавилонською їжею. Період, протягом якого тривало випробування Даниїла та трьох достойників, становив три роки, тим самим відображаючи три етапи трьох ангельських звісток.

> And the king appointed them a daily provision of the king’s meat, and of the wine which he drank: so nourishing them three years, that at the end thereof they might stand before the king. Daniel 1:5.

> І цар призначив їм щоденну частку з царських наїдків та з вина, яке він пив, щоб їх годували три роки, аби по закінченні того вони могли стати перед царем. Даниїл 1:5.

Daniel chapter one represents the empowerment of the first angel’s message, and there marks the beginning of the dietary test, which in Millerite history was represented by the eating of the little book. The testing period for Daniel and the three worthies was accomplished in the initial ten days, of those three years. Ten is a symbol of a testing process as represented by ancient Israel when they rejected the tenth test represented by the message of Joshua and Caleb. It is also represented in the time of persecution in the church of Smyrna.

Перший розділ книги Даниїла представляє посилення першої ангельської вістки і відзначає початок випробування щодо харчування, яке в мілеритській історії було представлене з’їданням книжечки. Період випробування для Даниїла і трьох мужів відбувся в перші десять днів тих трьох років. Число десять є символом процесу випробування, як це показано на прикладі стародавнього Ізраїлю, коли він відкинув десяте випробування, представлене вісткою Ісуса Навина та Халева. Воно також представлене в час переслідування в церкві Смирни.

> Fear none of those things which thou shalt suffer: behold, the devil shall cast some of you into prison, that ye may be tried; and ye shall have tribulation ten days: be thou faithful unto death, and I will give thee a crown of life. Revelation 2:10.

> Не бійся нічого з того, що маєш перетерпіти: ось диявол кине деяких із вас до в’язниці, щоб вас випробували; і матимете скорботу десять днів: будь вірний до смерті, і дам тобі вінець життя. Об’явлення 2:10.

The counsel to the church of Smyrna was to not fear the testing process, for if they feared God, He would reward their godly fear with a crown of life. That godly fear is represented by Daniel’s desire to eat the heavenly manna.

Настанова церкві в Смирні полягала в тому, щоб не боятися випробування, бо якщо вони боятимуться Бога, Він винагородить їхню богобоязливість вінцем життя. Цю богобоязливість символізує бажання Даниїла їсти небесну манну.

> Then said Daniel to Melzar, whom the prince of the eunuchs had set over Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah, Prove thy servants, I beseech thee, ten days; and let them give us pulse to eat, and water to drink. Then let our countenances be looked upon before thee, and the countenance of the children that eat of the portion of the king’s meat: and as thou seest, deal with thy servants. So he consented to them in this matter, and proved them ten days. Daniel 1:10–14.

> Тоді Даніїл сказав Мелцару, якого начальник євнухів поставив над Даніїлом, Хананією, Мішаелом та Азарією: Випробуй, благаю тебе, слуг твоїх десять днів; і нехай нам дають їсти овочі та пити воду. Тоді нехай перед тобою оглянуть наші обличчя й обличчя юнаків, що їдять із частки царської страви; і як побачиш, так і вчини зі слугами твоїми. І він погодився з ними в цій справі та випробував їх десять днів. Даніїла 1:10-14.

The first test was to fear God, as illustrated by Melzar and Daniel purposing in his heart to not defile himself with Babylonian food and drink. The second element of the first angel’s message is to give God glory, which represents a visual manifestation of the effects of the diet. At the end of ten days, Daniel and the three worthies glorified God by their physical appearance.

Перше випробування полягало в тому, щоб боятися Бога, як це показано на прикладі Мелцара та Даниїла, який постановив у своєму серці не осквернятися вавилонською їжею й питвом. Другий елемент звістки першого ангела — віддати славу Богові; це є видимим виявом наслідків цього раціону. Наприкінці десяти днів Даниїл і троє юнаків прославили Бога своїм зовнішнім виглядом.

> And at the end of ten days their countenances appeared fairer and fatter in flesh than all the children which did eat the portion of the king’s meat. Thus Melzar took away the portion of their meat, and the wine that they should drink; and gave them pulse. As for these four children, God gave them knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams. Daniel 1:15–17.

> І наприкінці десяти днів їхні обличчя були гарнішими й вгодованішими тілом, ніж у всіх юнаків, які їли порцію царської їжі. Тож Мелцар забрав їхню порцію царської їжі та вино, яке вони мали пити, і давав їм овочі. А цим чотирьом юнакам Бог дав знання й уміння в усякій науці та мудрості; а Даниїл мав розуміння всіх видінь і снів. Даниїла 1:15-17.

The four children passed the first test of diet, which is where Adam and Eve fell, and which represented the first test Christ addressed immediately after His baptism. Christ’s baptism was the empowerment of the first message in his prophetic line. It empowered and endorsed the message proclaimed by the “voice in the wilderness”. Then, as with Daniel and the three worthies, Christ was tested upon diet for forty days, as was Daniel for ten days. Daniel and Christ were typifying the test of the hidden manna in the angel’s hand that descended on September 11, 2001. Two tests would follow for Christ, and for Daniel. The second test was where Daniel and the three worthies glorified God by their countenances. The test that followed the dietary test for Christ also represented glory.

Чотири отроки пройшли перше випробування щодо харчування, на якому впали Адам і Єва, і яке представляло перше випробування, з яким Христос зіткнувся відразу після Свого хрещення. Хрещення Христа було наділенням силою першої вістки в Його пророчій лінії. Воно надало силу й підтвердило вістку, проголошену «голосом волаючого в пустелі». Потім, як і з Даниїлом і трьома отроками, Христа було випробувано щодо харчування протягом сорока днів, як і Даниїла — протягом десяти днів. Даниїл і Христос типологічно вказували на випробування прихованою манною в руці ангела, що зійшла 11 вересня 2001 року. Далі на Христа, як і на Даниїла, чекали ще два випробування. Другим випробуванням було те, де Даниїл і три отроки прославили Бога виглядом своїх облич. Випробування, що послідувало за випробуванням щодо харчування для Христа, також представляло славу.

> And the devil said unto him, If thou be the Son of God, command this stone that it be made bread. And Jesus answered him, saying, It is written, That man shall not live by bread alone, but by every word of God. And the devil, taking him up into an high mountain, showed unto him all the kingdoms of the world in a moment of time. And the devil said unto him, All this power will I give thee, and the glory of them: for that is delivered unto me; and to whomsoever I will I give it. If thou therefore wilt worship me, all shall be thine. And Jesus answered and said unto him, Get thee behind me, Satan: for it is written, Thou shalt worship the Lord thy God, and him only shalt thou serve. Matthew 4:3–8.

> І диявол сказав йому: Якщо ти Син Божий, накажи цьому каменю, щоб він став хлібом. А Ісус відповів йому, кажучи: Написано: Не хлібом самим житиме людина, але кожним словом Божим. І диявол, вивівши його на високу гору, показав йому всі царства світу в одну мить. І диявол сказав йому: Усю цю владу дам тобі і їхню славу, бо вона мені передана, і кому забажаю, тому її даю. Отож, якщо ти поклонятимешся мені, усе буде твоє. А Ісус відповів і сказав йому: Відійди від мене, сатано, бо написано: Господу, Богові твоєму, поклонятимешся і йому одному служитимеш. Матвія 4:3–8.

After Christ passed the test of diet, Satan then offered the “glory” of all the kingdoms of the world, and Christ instead chose to glorify the King of all kings. Adam and Eve failed the first test, and immediately sought to hide their countenances with fig leaves, for they no longer demonstrated the glory of God, as represented by the robe of light they had previously worn. When Daniel and the three worthies passed the dietary test, they were then given “knowledge and skill in all learning and wisdom: and Daniel had understanding in all visions and dreams.”

Після того як Христос пройшов випробування щодо харчування, Сатана потім запропонував «славу» всіх царств світу, а Христос натомість обрав прославити Царя над усіма царями. Адам і Єва не склали перше випробування і відразу спробували приховати свої обличчя фіговим листям, бо вони вже не відображали слави Божої, яку представляла одежа світла, що її вони раніше носили. Коли Даниїл і троє достойників пройшли випробування щодо харчування, тоді їм були дані «знання та вміння в усякій науці й мудрості; а Даниїл мав розуміння всіх видінь і снів».

They passed the second test, which was a visual test that had been administered by Melzar. In Millerite history, the second angel’s message marked the distinction between those who accepted and those who rejected the message of the “voice” crying in the wilderness, as represented by William Miller. Prophetically the Millerite movement then became the visible and only true horn of Protestantism, and those who rejected the message and movement became the daughters of Rome. They had chosen to eat the diet and drink the wine of Babylon, as opposed to the little book. At the end of three years, Daniel and the worthies were brought in to be judged by Nebuchadnezzar.

Вони склали другий іспит, який був візуальною перевіркою, проведеною Мелцаром. У мілеритській історії звістка другого ангела означила розмежування між тими, хто прийняв, і тими, хто відкинув звістку «голосу, що волає в пустелі», представленого Вільямом Міллером. Пророчо мілеритський рух тоді став видимим і єдино істинним рогом протестантизму, а ті, хто відкинув звістку й рух, стали дочками Риму. Вони обрали їжу й вино Вавилону, на противагу «книжечці». Наприкінці трьох років Даниїла та його товаришів привели, щоб їх судив Навуходоносор.

> Now at the end of the days that the king had said he should bring them in, then the prince of the eunuchs brought them in before Nebuchadnezzar. And the king communed with them; and among them all was found none like Daniel, Hananiah, Mishael, and Azariah: therefore stood they before the king. And in all matters of wisdom and understanding, that the king enquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. And Daniel continued even unto the first year of king Cyrus. Daniel 1:18–21.

> Наприкінці тих днів, які цар визначив для того, щоб їх привести, начальник євнухів привів їх перед Навуходоносором. І цар порозмовляв з ними; і серед усіх не знайшлося нікого, як Даниїл, Хананія, Мисаїл та Азарія; тому вони стояли перед царем. І в усіх справах мудрості та розуміння, про які цар їх запитував, він знайшов їх у десять разів кращими за всіх чаклунів та астрологів, що були в усьому його царстві. А Даниїл перебував аж до першого року царя Кира. Даниїл 1:18-21.

Daniel and the three worthies passed the test of “ten” days, and then were found to be “ten” times wiser than all the others when they passed their final exam/test.

Даниїл і троє достойників витримали випробування «десяти» днів, а потім їх визнали у «десять» разів мудрішими за всіх інших, коли вони склали свій підсумковий іспит/тест.

Daniel chapter one, is the first reference to the first angel’s message in the book that consists of the books of Daniel and Revelation. It possesses the identical characteristics as the first angel of Revelation chapter fourteen. It upholds the truth first mentioned in Revelation’s first verse, for Nebuchadnezzar gave a message to Ashpenaz, who in turn gave the message to Melzar, who then interacted with Daniel. The Father gave a message to Christ, who in turn gave the message to Gabriel, who then interacted with John.

Перший розділ книги Даниїла є першою згадкою про звістку першого ангела в книзі, що складається з книг Даниїла та Об'явлення. Він має ті самі характеристики, що й перший ангел чотирнадцятого розділу Об'явлення. Він утверджує істину, вперше згадану в першому вірші Об'явлення, бо Навуходоносор передав звістку Ашпеназові, а той, своєю чергою, передав її Мелцарові, який потім спілкувався з Даниїлом. Отець передав звістку Христові, а Він, своєю чергою, передав її Гавриїлу, який потім спілкувався з Іваном.

The message that is conveyed, which is the message that is now being unsealed, identifies the communication process of the Father to His church. The first thing the Father chooses to identify for His church, is the three-step testing process of the three angels. God’s prophetic Word has very carefully detailed the process with several lines of prophecy, and also with the history of the Millerites. These truths are an essential element of the hidden manna that was in the angel’s hand, when he descended on September 11, 2001.

Послання, що передається, тобто послання, яке нині розкривається, визначає процес звернення Отця до Своєї церкви. Першою річчю, яку Отець вирішує окреслити для Своєї церкви, є трьохетапний випробувальний процес трьох ангелів. Пророче Слово Боже дуже ретельно описало цей процес кількома лініями пророцтва, а також історією міллеритів. Ці істини є невід’ємним елементом прихованої манни, що була в руці ангела, коли він зійшов 11 вересня 2001 року.

It is impossible to participate, and therefore to pass the second test, if you have not passed the first test. This truth was clearly represented in the history of Christ and the Millerites. Daniel chapter two is the second test, by which as Sister White states, “our eternal destiny will be decided.” She further states that it is the test we must “pass, before we are sealed.” That test is now almost finished.

Неможливо взяти участь у другому випробуванні, а отже й пройти його, якщо ви не пройшли перше випробування. Цю істину було чітко показано в історії Христа та міллеритів. Другий розділ Книги Даниїла — це друге випробування, за результатами якого, як зазначає сестра Вайт, "буде вирішена наша вічна доля". Вона також стверджує, що це випробування, яке ми повинні "пройти, перш ніж ми будемо запечатані". Це випробування тепер майже завершено.

Daniel chapter two, is about the test of the image of the beast, and it is only fitting that the chapter is about a great image, and that it was only because Daniel had passed the dietary test, and been blessed with “ten times” more “understanding” and “wisdom” that he could recognize that test. As with the warning of the test in the writings of Ellen White, the image test in Daniel chapter two is a test representing life or death consequences.

Другий розділ книги Даниїла стосується випробування, пов’язаного з образом звіра, і цілком доречно, що цей розділ про великий образ, і що лише тому, що Даниїл склав дієтичне випробування й отримав «у десять разів» більше «розуміння» та «мудрості», він міг розпізнати те випробування. Як і у випадку з попередженням про це випробування в творах Еллен Уайт, випробування образу в другому розділі книги Даниїла — це випробування, що має наслідки життя або смерті.

> For this cause the king was angry and very furious, and commanded to destroy all the wise men of Babylon. And the decree went forth that the wise men should be slain; and they sought Daniel and his fellows to be slain. Daniel 2:12, 13.

> Через це цар розгнівався й дуже розлютився та наказав знищити всіх мудреців Вавилону. І вийшов указ, щоб мудреців було вбито; і шукали Даниїла та його товаришів, щоб їх убити. Даниїла 2:12, 13.

There are a few other prophetic issues in Daniel chapter one we need to address, and we will continue with those issues in the next article.

Є ще кілька пророчих питань у першому розділі книги Даниїла, які нам потрібно розглянути, і ми продовжимо розгляд цих питань у наступній статті.

> “I saw a company who stood well-guarded and firm, giving no countenance to those who would unsettle the established faith of the body. God looked upon them with approbation. I was shown three steps—the first, second, and third angels’ messages. Said my accompanying angel, ‘Woe to him who shall move a block or stir a pin of these messages. The true understanding of these messages is of vital importance. The destiny of souls hangs upon the manner in which they are received.’ I was again brought down through these messages, and saw how dearly the people of God had purchased their experience. It had been obtained through much suffering and severe conflict. God had led them along step by step, until He had placed them upon a solid, immovable platform. I saw individuals approach the platform and examine the foundation. Some with rejoicing immediately stepped upon it. Others commenced to find fault with the foundation. They wished improvements made, and then the platform would be more perfect, and the people much happier. Some stepped off the platform to examine it and declared it to be laid wrong. But I saw that nearly all stood firm upon the platform and exhorted those who had stepped off to cease their complaints; for God was the Master Builder, and they were fighting against Him. They recounted the wonderful work of God, which had led them to the firm platform, and in union raised their eyes to heaven and with a loud voice glorified God. This affected some of those who had complained and left the platform, and they with humble look again stepped upon it.

> Я побачила громаду, яка стояла добре захищеною й непохитною, не виявляючи жодної підтримки тим, хто прагнув розхитати усталену віру громади. Бог дивився на них зі схваленням. Мені було показано три ступені — перше, друге і третє послання ангелів. Ангел, який супроводжував мене, сказав: «Горе тому, хто пересуне камінь або ворухне цвях у цих посланнях. Правильне розуміння цих послань має життєво важливе значення. Доля душ залежить від того, як їх приймають». Мене знову провели через ці послання, і я побачила, якою дорогою ціною Божий народ здобув свій досвід. Він був набутий через багато страждань і тяжку боротьбу. Бог вів їх крок за кроком, доки не поставив їх на міцну, непорушну платформу. Я бачила, як окремі люди підходили до платформи й оглядали фундамент. Дехто з радістю негайно ступав на неї. Інші почали шукати вади у фундаменті. Вони бажали, щоб внесли удосконалення, і тоді платформа була б досконалішою, а люди — значно щасливішими. Дехто сходив із платформи, щоб оглянути її, і заявляв, що її закладено неправильно. Але я побачила, що майже всі твердо стояли на платформі й закликали тих, хто зійшов, припинити свої нарікання; бо Бог був Головним Будівничим, а вони боролися проти Нього. Вони розповідали про дивовижні діла Божі, які привели їх на міцну платформу, і разом підносили очі до неба та гучним голосом прославляли Бога. Це вплинуло на декого з тих, хто нарікав і залишив платформу, і вони зі смиренним виглядом знову ступили на неї.

> “I was pointed back to the proclamation of the first advent of Christ. John was sent in the spirit and power of Elijah to prepare the way of Jesus. Those who rejected the testimony of John were not benefited by the teachings of Jesus. Their opposition to the message that foretold His coming placed them where they could not readily receive the strongest evidence that He was the Messiah. Satan led on those who rejected the message of John to go still farther, to reject and crucify Christ. In doing this they placed themselves where they could not receive the blessing on the day of Pentecost, which would have taught them the way into the heavenly sanctuary. The [rending] of the veil of the temple showed that the Jewish sacrifices and ordinances would no longer be received. The great Sacrifice had been offered and had been accepted, and the Holy Spirit which descended on the day of Pentecost carried the minds of the disciples from the earthly sanctuary to the heavenly, where Jesus had entered by His own blood, to shed upon His disciples the benefits of His atonement. But the Jews were left in total darkness. They lost all the light which they might have had upon the plan of salvation, and still trusted in their useless sacrifices and offerings. The heavenly sanctuary had taken the place of the earthly, yet they had no knowledge of the change. Therefore they could not be benefited by the mediation of Christ in the holy place.

> Мені знову вказали на проголошення першого пришестя Христа. Іван був посланий у дусі й силі Іллі, щоб приготувати шлях Ісусові. Ті, хто відкинув свідчення Івана, не отримали користі від учення Ісуса. Їхній опір вістці, яка передвіщала Його прихід, поставив їх у становище, де вони не могли легко прийняти найпереконливіші докази того, що Він є Месія. Сатана повів тих, хто відкинув вістку Івана, ще далі — відкинути і розіп’яти Христа. Роблячи це, вони поставили себе в становище, де не могли прийняти благословення у день П’ятидесятниці, яке навчило б їх шляху до небесної святині. [Роздерття] завіси храму показало, що юдейські жертви та обряди більше не прийматимуться. Велика Жертва була принесена і прийнята, і Святий Дух, який зійшов у день П’ятидесятниці, переніс думки учнів від земної святині до небесної, куди Ісус увійшов Своєю власною кров’ю, щоб вилити на Своїх учнів благословення Його спокути. Але юдеї залишилися в цілковитій темряві. Вони втратили все світло, яке могли б мати щодо плану спасіння, і надалі покладалися на свої марні жертви й приношення. Небесна святиня зайняла місце земної, проте вони не знали про цю зміну. Тому вони не могли скористатися посередництвом Христа у Святому місці.

> “Many look with horror at the course of the Jews in rejecting and crucifying Christ; and as they read the history of His shameful abuse, they think they love Him, and would not have denied Him as did Peter, or crucified Him as did the Jews. But God who reads the hearts of all, has brought to the test that love for Jesus which they professed to feel. All heaven watched with the deepest interest the reception of the first angel’s message. But many who professed to love Jesus, and who shed tears as they read the story of the cross, derided the good news of His coming. Instead of receiving the message with gladness, they declared it to be a delusion. They hated those who loved His appearing and shut them out of the churches. Those who rejected the first message could not be benefited by the second; neither were they benefited by the midnight cry, which was to prepare them to enter with Jesus by faith into the most holy place of the heavenly sanctuary. And by rejecting the two former messages, they have so darkened their understanding that they can see no light in the third angel’s message, which shows the way into the most holy place. I saw that as the Jews crucified Jesus, so the nominal churches had crucified these messages, and therefore they have no knowledge of the way into the most holy, and they cannot be benefited by the intercession of Jesus there. Like the Jews, who offered their useless sacrifices, they offer up their useless prayers to the apartment which Jesus has left; and Satan, pleased with the deception, assumes a religious character, and leads the minds of these professed Christians to himself, working with his power, his signs and lying wonders, to fasten them in his snare.” Early Writings, 258–261.

> Багато хто з жахом дивиться на дії юдеїв, які відкинули й розіп’яли Христа; і, читаючи історію Його ганебних наруг, вони вважають, що люблять Його і що не відреклися б від Нього, як Петро, і не розіп’яли б Його, як юдеї. Але Бог, Який читає серця всіх, випробував ту любов до Ісуса, яку вони заявляли, що мають. Усе небо з найглибшим інтересом стежило за прийняттям першої ангельської вістки. Але багато хто, хто заявляв про любов до Ісуса і проливав сльози, читаючи розповідь про хрест, насміхалися над доброю вісткою про Його пришестя. Замість того щоб прийняти вістку з радістю, вони оголосили її оманою. Вони зненавиділи тих, хто любив Його прихід, і вигнали їх із церков. Ті, хто відкинув першу вістку, не отримали користі від другої; ані опівнічний крик, який мав приготувати їх увійти з Ісусом вірою до Святого Святих небесної святині, не приніс їм користі. І, відкинувши дві попередні вістки, вони так затьмарили своє розуміння, що не бачать жодного світла в третій ангельській вістці, яка показує шлях до Святого Святих. Я побачила, що, як юдеї розіп’яли Ісуса, так і номінальні церкви розіп’яли ці вістки, і тому вони не знають шляху до Святого Святих і не можуть скористатися заступництвом Ісуса там. Подібно до юдеїв, які приносили свої марні жертви, вони возносять свої марні молитви до відділення, яке Ісус залишив; а Сатана, задоволений цією оманою, приймає релігійний вигляд і спрямовує думки цих так званих християн до себе, діючи своєю силою, своїми знаменнями та лжечудесами, щоб міцно втримати їх у своїй пастці.

Back to Articles