Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Ten

Книга Йоїла і Лаодикійська Церква Адвентистів Сьомого Дня - Номер десять

Number Ten

Номер десять

Author

Jeff Pippenger

Published

December 14, 2025

Formats

PDF
Word

We are addressing a portion of Isaiah’s vision which begins in chapter seven and continues on to the end of chapter twelve. We are doing so for in 1850 “the Lord stretched forth his hand a second time, to gather” His remnant people. We are putting the waymarks of 1844 to 1863 in place. ‘1850’ and the second gathering is one of those waymarks.

Ми розглядаємо частину видіння Ісаї, яка починається в сьомому розділі й продовжується до кінця дванадцятого розділу. Ми робимо це, бо у 1850 році «Господь вдруге простяг Свою руку, щоб зібрати» останок Його народу. Ми розставляємо віхи 1844–1863 років. «1850» і друге збирання — одна з таких віх.

Once the vision of Isaiah begins in verse one of chapter seven any time an expression similar to “in that day” is a reference, it is to be placed into the established prophetic setting of chapter seven. A key to rightly dividing the vision is to understand that prophecy operates upon the principles of repeat and enlarge, and this rule is active in the vision.

Щойно видіння Ісаї починається у першому вірші сьомого розділу, щоразу, коли вислів на кшталт «того дня» використовується як відсилання, його слід відносити до встановленого пророчого контексту сьомого розділу. Ключем до правильного розрізнення видіння є розуміння того, що пророцтво діє за принципами повторення та розширення, і це правило діє в цьому видінні.

The various prophetic truths that are identified in the vision of Isaiah, beginning in chapter six are to be approached from the perspective that “first and foremost”, Isaiah is representing a soul that has been anointed at 9/11 to proclaim that the latter rain has arrived. In that sanctified context, chapter seven of Isaiah illustrates the very fear which was represented by the prophet in chapter six when he asked the question, ‘“how long” he would need to give the message of 9/11 to an apostate church that ‘had eyes but refused to see and ears but refused to hear’?

Різні пророчі істини, окреслені у видінні Ісаї, починаючи з шостого розділу, слід розглядати з позиції, що «передусім» Ісая представляє душу, яку було помазано 9/11, щоб проголошувати, що настав пізній дощ. У цьому освяченому контексті сьомий розділ книги Ісаї ілюструє той самий страх, який був представлений пророком у шостому розділі, коли він поставив запитання: «„Як довго“ йому доведеться нести звістку про 9/11 до відступницької церкви, що „мала очі, але відмовлялася бачити, і вуха, але відмовлялася чути“?»

In the vision the wicked and foolish king Ahaz is the symbol of a Laodicean that will not receive the warning of the latter rain message as presented by the watchmen who confront the wicked and foolish Ahaz represented by Isaiah and his sons.

У видінні нечестивий і нерозумний цар Ахаз є символом лаодикійця, який не прийме застереження звістки пізнього дощу, як її подають сторожі, уособлені Ісаєю та його синами, що протистоять нечестивому й нерозумному Ахазу.

9/11 arrived in the prophetic history of Daniel eleven verse forty, so when Isaiah is located at 9/11 in chapter six, he is located prophetically within verse forty of Daniel eleven, but more significantly he is located within the ‘hidden history of verse forty.’ The hidden history of verse forty began when the verse was fulfilled in 1989 with the collapse of the Soviet Union. From 1989 unto the Sunday law of verse forty-one is the ‘hidden history of verse forty’ that is unsealed by the Lion of the tribe of Judah in that very ‘hidden history.’ What this identifies in our consideration of Isaiah representing a latter rain messenger after 9/11 is that one part of the latter rain message which Isaiah is proclaiming is—Daniel eleven, verses forty-one through forty-five.

Подія 9/11 настала в пророчій історії сорокового вірша одинадцятого розділу Даниїла, тому, коли Ісая розташований на 9/11 у шостому розділі, він пророчо розташований у межах сорокового вірша одинадцятого розділу Даниїла, але, що важливіше, він розташований у «прихованій історії сорокового вірша». «Прихована історія сорокового вірша» почалася, коли цей вірш сповнився 1989 року з крахом Радянського Союзу. Від 1989 року й до недільного закону сорок першого вірша — це «прихована історія сорокового вірша», яка розкривається Левом із племені Юди саме в цій «прихованій історії». Те, що це визначає в нашому розгляді Ісаї як вісника пізнього дощу після 9/11, полягає в тому, що одна частина вістки пізнього дощу, яку проголошує Ісая, — це одинадцятий розділ Даниїла, вірші 41–45.

Standing prophetically at 9/11 Isaiah in chapter ten, is presenting a warning that the very next event to happen is the “unrighteous decree” which is the Sunday law, and is represented in verse forty-one of Daniel eleven. Isaiah’s illustration of the latter rain message is set within the ‘hidden history’ of verse forty-post 9/11. The fulfillment of verse forty in 1989 places Isaiah after 1989, at 9/11 where he is anointed with coal from off the alter. Isaiah represents a messenger whose message includes the last six verses of Daniel eleven.

Пророчо перебуваючи на позначці 9/11, Ісая у десятому розділі подає попередження, що наступною подією стане «несправедливий указ», тобто недільний закон, який представлений у сорок першому вірші одинадцятого розділу книги Даниїла. Ісаїна ілюстрація звістки про пізній дощ розміщена в «прихованій історії» сорокового вірша — після 9/11. Здійснення сорокового вірша в 1989 році ставить Ісаю після 1989 року, на 9/11, де він помазаний вуглинкою з жертовника. Ісая представляє вісника, чия звістка включає останні шість віршів одинадцятого розділу книги Даниїла.

Isaiah states directly that he and his children are for signs and wonders. In chapter seven verse three Isaiah and his son are by the conduit from the upper pool on the highway by the fuller’s field. Isaiah is presenting the message of the latter rain which he was anointed to proclaim in chapter six, and he is standing at three symbols of the latter rain as well as with his child Shearjashub. The upper pool’s conduit is a prophetic allusion to the two pipes filled with the golden oil that Zechariah identifies and Sister White comments on so often, identify the message that comes from the conduit of the upper pool in the message of the latter rain.

Ісая прямо заявляє, що він і його діти — на знамення та чудеса. У сьомому розділі, третьому вірші, Ісая та його син перебувають біля водогону верхнього ставка, на дорозі біля поля пральника. Ісая проголошує звістку про пізній дощ, до проголошення якої він був помазаний у шостому розділі, і стоїть біля трьох символів пізнього дощу, а також зі своєю дитиною Шеар-Яшув. Водогін верхнього ставка є пророчим натяком на дві труби, наповнені золотою оливою, які окреслює Захарія і про які так часто коментує Сестра Вайт; вони вказують на звістку, що походить із водогону верхнього ставка, у звістці пізнього дощу.

Isaiah’s conduit connects with Zechariah’s two pipes, and Ellen White’s commentary ties Zechariah together with the parable of the ten virgins. Isaiah is humbled into the dust in chapter six when he sees the glory of the Lord. He agrees to carry the message represented in verse three as the message that lightens the earth with God’s glory. And he is purified with a coal off the altar and then is standing at the pool that is created by the water from the upper pool. In chapter twenty-eight Isaiah defines the latter rain message as “line upon line” and in verse three the upper pool represents several lines of prophecy.

Ісаїїв водовід з’єднується з двома трубочками Захарії, а коментар Еллен Уайт пов’язує Захарію з притчею про десять дів. Ісая у шостому розділі впокорюється до праху, коли бачить славу Господню. Він погоджується нести звістку, представлену у вірші третьому, як звістку, що освітлює землю Божою славою. І він очищений вуглем із жертовника, а тоді стоїть біля ставу, що утворений водою з верхнього ставу. У двадцять восьмому розділі Ісая визначає звістку пізнього дощу як «рядок на рядок», а у третьому вірші верхній ставок представляє кілька ліній пророцтва.

Isaiah, representing a soul at 9/11 would only be standing where the golden oil comes down from the upper pool if that soul had asked for the good way which leads to Jeremiah’s old path, which is Isaiah’s “highway (path) by the fuller’s field” where Jeremiah’s “rest” is found. Isaiah’s latter rain message is based not only upon the line of the ten virgins, Zechariah’s line of two golden pipes, Jeremiah’s line of the old path, and Isaiah is also standing at “the fuller’s field” where the Messenger of the Covenant is purifying and purging the sons of Levi as silver and gold.

Ісая, що представляє душу на 9/11, стояв би лише там, де золотий єлей спускається з верхнього ставу, якби та душа просила про добрий шлях, який веде до Єреміїної давньої стежки, що є Ісаїною «високою дорогою (стежкою) при полі прачів», де знаходиться Єреміїв «спокій». Ісаїна вістка про пізній дощ ґрунтується не лише на лінії десяти дів, на Захаріїній лінії двох золотих трубочок та на Єреміїній лінії давньої стежки. І Ісая також стоїть на «полі прачів», де Посланець Завіту очищує та переплавляє синів Левія, як срібло і золото.

It is a very easy prophetic task to bring other lines into verse three of chapter seven. The oil of Zechariah and the ten virgins connects to Jacob’s ladder and the first two verses of Revelation for they are all addressing the communication process between God and man. Jeremiah’s old path includes the “watchman” that sound the trumpet which the wicked and foolish king Ahaz refuses to hear. That trumpet pulls all the trumpets of prophecy, as well as the prophetic watchmen into Isaiah’s “highway” where Isaiah and his son stand to convey a message to the leader of Laodicea.

Дуже легко пророчо ввести інші лінії в третій вірш сьомого розділу. Олива Захарії та десять дів пов’язані з драбиною Якова і першими двома віршами Об’явлення, бо всі вони стосуються процесу спілкування між Богом і людиною. Давня дорога Єремії включає «сторожа», який сурмить у сурму, якої нечестивий і нерозумний цар Ахаз відмовляється слухати. Та сурма зводить усі сурми пророцтва, а також пророчих сторожів на Ісаїну «дорогу», де Ісая та його син стоять, щоб передати послання провідникові Лаодикії.

Isaiah and his son Shearjashub, which means “a remnant shall return” are standing together and they are illustrating the proclamation of the latter rain message that arrived at 9/11. They go to meet wicked king Ahaz and as father and son they represent a symbol of alpha and omega the primary rule of “line upon line” methodology. “Line upon line” is the rule that was typified by the Millerite “day/year” principle.

Ісая та його син Шеар-Яшув, що означає "залишок повернеться", стоять разом та ілюструють проголошення вістки пізнього дощу, що надійшла 9/11. Вони йдуть назустріч нечестивому цареві Ахазу, і як батько та син вони є символом альфи й омеги — основного правила методології "лінія на лінію". "Лінія на лінію" — це правило, яке було проілюстроване міллеритським принципом "день/рік".

On August 11, 1840 a prophecy of Islam of the second woe of Revelation nine was fulfilled and the Millerite “day/year” principle was confirmed, thus empowering Miller’s prediction about 1843 that was based upon the day/year principle. On September 11, 2001 a prophecy of Islam of the third woe of Revelation nine, ten and eleven was fulfilled and the principle of alpha (8-11-1840) and omega (9/11) was confirmed as the mighty angel of Revelation eighteen descended when the great buildings of New York came down—just as the mighty angel of Revelation ten had came down on August 11, 1840 when the alpha that typified the omega was fulfilled.

11 серпня 1840 року пророцтво ісламу про друге горе з дев’ятого розділу Об’явлення сповнилося, і міллеритський принцип «день/рік» було підтверджено, тим самим підкріпивши передбачення Міллера щодо 1843 року, яке ґрунтувалося на цьому принципі. 11 вересня 2001 року пророцтво ісламу про третє горе з дев’ятого, десятого та одинадцятого розділів Об’явлення сповнилося, і принцип альфи (8-11-1840) та омеги (9/11) було підтверджено, коли могутній ангел вісімнадцятого розділу Об’явлення зійшов, коли впали великі будівлі Нью-Йорка — так само, як могутній ангел десятого розділу Об’явлення зійшов 11 серпня 1840 року, коли сповнилася альфа, що була прообразом омеги.

Not only do Isaiah and his son represent the primary principle of “line upon line,” but they represent the Elijah message which represents a message that is portrayed with the relationship of a father and his children. The Elijah message which is proclaimed just before the great and terrible day of the Lord, identifies a message that arrives just before God’s executive judgment begins. God’s executive judgments represent a period that is “the great and terrible day of the Lord.” That period begins at the Sunday law and continues on to the seven last plagues. The period begins with the Sunday law and ends with the seven last plagues. The Elijah message is therefore premised upon the principle of alpha and omega, coupled with the warning of approach of the close of probation. With the message of Elijah is also the various prophetic lines that are based upon Elijah, for Elijah, according to Jesus represented John the Baptist and both Elijah and John, according to Sister White represented William Miller, and together Elijah and John the Baptist represent both the one hundred and forty-four thousand (Elijah), and the great multitude in Revelation seven (John).

Не лише Ісая та його син уособлюють основний принцип «рядок на рядок», але вони представляють і вістку Іллі, яка змальована через взаємини батька та його дітей. Вістка Іллі, що проголошується безпосередньо перед «великим і страшним днем Господнім», вказує на вістку, яка прибуває саме перед початком Божих виконавчих судів. Божі виконавчі суди становлять період, що є «великим і страшним днем Господнім». Цей період починається з недільного закону й триває до семи останніх кар. Період починається з недільного закону й закінчується сімома останніми карами. Вістка Іллі, отже, ґрунтується на принципі Альфи й Омеги в поєднанні з попередженням про наближення закриття часу випробування. Разом із вісткою Іллі йдуть також різні пророчі лінії, що базуються на Іллі, бо Ілля, за словами Ісуса, уособлював Івана Хрестителя, а Ілля та Іван, за словами сестри Вайт, уособлювали Вільяма Міллера, і разом Ілля та Іван Хреститель представляють як сто сорок чотири тисячі (Ілля), так і велику множину із сьомого розділу Об’явлення (Іван).

Isaiah and his son are standing at the old paths, which are the foundations and they are receiving the golden oil, for they are wise virgins who are going through the purification process of the fuller that was fulfilled on October 22, 1844, typifying the Sunday law. Isaiah and the remnant who return, (for that is what his son’s Shearjashub’s name means), represent the remnant that “return” to the old paths at 9/11. The father remnant relationship, which is also the alpha and omega relationship, which is also the Elijah “hearts of the fathers and children” relationship identifies that Father Miller and his relationship to a remnant movement of the first angel was the alpha movement of Philadelphia. In the alpha movement Father Miller was identified as Elijah and John the Baptist who Jesus identified as the messenger who prepared the way for the Messenger of the Covenant. All of those prophetic fulfillments in the alpha history of the first and second angels is repeated in the history of the omega of the third angel.

Ісая та його син стоять на стародавніх стежках, які є підвалинами, і приймають золоту олію, бо вони — мудрі діви, що проходять процес очищення у білильника, який сповнився 22 жовтня 1844 року, будучи прообразом недільного закону. Ісая і залишок, що повертається (бо саме це означає ім’я його сина Шеар'яшува), представляють залишок, який «повертається» до стародавніх стежок на 9/11. Відносини «батько — залишок», що є також відносинами «альфа й омега», а також відносинами Іллі — «серця батьків і дітей», указують, що батько Міллер і його стосунок до руху залишку першого ангела були альфа-рухом Філадельфії. В альфа-русі батько Міллер був ототожнений з Іллею та Іваном Хрестителем; Ісус назвав Івана посланцем, що приготував шлях для Посланця Заповіту. Усі ті пророчі сповнення в альфа-історії першого й другого ангелів повторюються в історії омеги третього ангела.

There are more important facts about Isaiah’s illustration in the vision, but here we are simply identifying that Isaiah is specifically identifying the various truths that make up the heart of the latter rain message of 9/11. All of these lines we have just discussed, and of course many more are located in verse three of chapter seven.

Стосовно ілюстрації Ісаї у видінні є ще важливіші факти, але тут ми лише зазначаємо, що Ісая конкретно виокремлює різні істини, які становлять серцевину звістки про пізній дощ 9/11. Усі ці лінії, які ми щойно обговорювали, і, звісно, багато інших, містяться у третьому вірші сьомого розділу.

In verse eight prophetic truth intensifies as it identifies the key that unlocks the “hidden history of verse forty” and amazingly that key is identified within the very same verse that the beginning of both 2520-year time prophecies are marked.

У восьмому вірші пророча істина посилюється, адже там виявлено ключ, який відкриває «приховану історію сорокового вірша», і, що дивовижно, цей ключ названо у тому самому вірші, в якому позначено початок обох 2520-річних часових пророцтв.

> For the head of Syria is Damascus, and the head of Damascus is Rezin; and within threescore and five years shall Ephraim be broken, that it be not a people. And the head of Ephraim is Samaria, and the head of Samaria is Remaliah’s son.

> Бо голова Сирії — Дамаск, а голова Дамаска — Рецин; і за шістдесят п’ять років Єфрем буде розбитий, так що не стане народом. А голова Єфрема — Самарія, і голова Самарії — син Ремалії.

> If ye will not believe, surely ye shall not be established. Isaiah 7:8, 9.

> Якщо ви не повірите, то напевне не встоїте. Ісая 7:8, 9.

Isaiah’s illustration of the latter rain message includes Moses’ “seven times,” for the sixty-five-year prophecy of verse eight identifies the starting point for both the northern and southern kingdoms of Israel’s scattering of 2520 years. In the very same verse, the key that turns the three prophetic lines of Daniel eleven verse forty’s collapse of the Soviet Union in 1989, together with verse ten of Daniel eleven, along with verse eight of Isaiah eight. With these three lines (Isaiah 8:8, Daniel 11:10, 40). The key is the “heads” of verses eight and nine. When the key of the “heads” is applied to those three parallel verses the door to the history of the Ukrainian War and soon coming World War III is unlocked. When that prophetic door is unlocked, verse eleven through sixteen of Daniel eleven are then seen to be parallel history to verse forty of Daniel eleven post 1989’s collapse of the Soviet Union. The unlocking of the “hidden history of verse forty” is a truth that is one of a select few that are identified as being unsealed in connection with the unsealing of the Revelation of Jesus Christ just before probation closes.

Ілюстрація Ісаї щодо звістки пізнього дощу включає «сім разів» Мойсея, адже шістдесятип’ятирічне пророцтво восьмого вірша визначає початкову точку для розсіяння Північного і Південного царств Ізраїлю тривалістю 2520 років. У тому ж самому вірші міститься ключ, який поєднує три пророчі лінії: сороковий вірш одинадцятої глави Даниїла про крах Радянського Союзу в 1989 році, разом із десятим віршем одинадцятої глави Даниїла, а також восьмим віршем восьмої глави Ісаї. У цих трьох лініях (Ісая 8:8; Даниїл 11:10, 40) ключем є «голови» з віршів восьмого і дев’ятого. Коли ключ «голів» застосовується до тих трьох паралельних віршів, відчиняються двері до історії війни в Україні та невдовзі прийдешньої Третьої світової війни. Коли ті пророчі двері відчинено, виявляється, що вірші 11–16 одинадцятої глави Даниїла є історичною паралеллю до сорокового вірша тієї ж глави для періоду після краху Радянського Союзу в 1989 році. Відкриття «прихованої історії сорокового вірша» є істиною, що належить до небагатьох, окреслених як розкриті у зв’язку з розпечатуванням Об’явлення Ісуса Христа безпосередньо перед закриттям часу благодаті.

Verse one of chapter eight of Isaiah begins with the word, “Moreover,” identifying that chapter eight is to go over the top of chapter seven. Beyond the first word being “moreover,” chapter eight verse three is tied together with verse three of chapter seven as a second witness that the two chapters are to be applied line upon line. Both verse ‘threes’ identify one of Isaiah’s sons, whose names both speak to the prophetic message within the story. Shearjashub means ‘a remnant shall return’ and Mahershalalhashbaz means ‘quick to the spoil.’ Shearjashub is first mentioned, then Mahershalalhashbaz (which is the longest name in the Bible). The alpha represented by “1” is smaller, and in this case even identified as a “remnant,” and the omega represented by “22” is larger, and is represented by the largest name in the Bible while symbolizing the Sunday law’s rapid movements.

Перший вірш восьмого розділу книги Ісаї починається словом «До того ж», вказуючи, що восьмий розділ має накладатися поверх сьомого розділу. Окрім того, що перше слово — «до того ж», третій вірш восьмого розділу пов’язаний із третім віршем сьомого розділу як друге свідчення того, що ці два розділи слід застосовувати рядок за рядком. Обидва «треті» вірші називають одного із синів Ісаї, чиї імена обидва промовляють до пророчого послання в межах оповіді. Шеар-Яшув означає «останок повернеться», а Магер-Шалал-Хаш-Баз означає «швидкий до здобичі». Спершу згадується Шеар-Яшув, а потім — Магер-Шалал-Хаш-Баз (це найдовше ім’я в Біблії). Альфа, представлена «1», є меншою і в цьому випадку навіть окреслена як «останок», а омега, представлена «22», є більшою і представлена найбільшим ім’ям у Біблії, водночас символізуючи швидкі рухи недільного закону.

The alpha remnant, represented by Shearjashub is with his father Isaiah in verse three. Together they are an alpha and an omega, and they are standing in a place which is made up of three distinct references to the latter rain.

Альфа-залишок, представлений Шеар-Яшувом, перебуває зі своїм батьком Ісаєю у третьому вірші. Разом вони — альфа й омега, і стоять у місці, утвореному трьома окремими згадками про пізній дощ.

> Then said the Lord unto Isaiah, Go forth now to meet Ahaz, thou, and Shearjashub thy son, at the end of the conduit of the upper pool in the highway of the fuller’s field. Isaiah 7:3.

> І сказав Господь Ісаї: Іди тепер назустріч Ахазові, ти та син твій Шеар-Яшув, при кінці водогону верхнього ставу, на шляху поля біловальника. Ісая 7:3.

Isaiah is a symbol of the one hundred and forty-four thousand and in representing the call of 9/11, Isaiah is also representing the call of July 2023. At 9/11 Isaiah is a Laodicean represented by Jacob the supplanter, who was going to take Esau’s birthright as Adventism is spewed out of the mouth of the Lord, and in 2023 Isaiah represents Israel the overcomer. Isaiah represents one who was presenting God’s message who is awakened to the fact that he is a Laodicean and then has a coal purify him into a Philadelphian.

Ісая — символ ста сорока чотирьох тисяч і, представляючи заклик 9/11, водночас представляє заклик липня 2023 року. На 9/11 Ісая — лаодикієць, представлений Яковом-підступником, який мав намір забрати первородство Ісава, коли Адвентизм виплюнуто з вуст Господа, а в 2023 році Ісая представляє Ізраїля-переможця. Ісая представляє того, хто проголошував Божу вістку, але пробуджується до усвідомлення, що він лаодикієць, і тоді вуглинка очищує його, перетворюючи на філадельфійця.

> “Isaiah had a wonderful view of God’s glory. He saw the manifestation of God’s power, and after beholding His majesty, a message came to him to go and do a certain work. He felt wholly unworthy for the work. What made him esteem himself unworthy? Did he think himself unworthy before he had a view of God’s glory?—No; he imagined himself in a righteous state before God; but when the glory of the Lord of hosts was revealed to him, when he beheld the inexpressible majesty of God, he said, ‘I am undone; because I am a man of unclean lips, and I dwell in the midst of a people of unclean lips; for mine eyes have seen the King, the Lord of hosts. Then flew one of the seraphim unto me, having a living coal in his hands, which he had taken with the tongs from off the altar, and he laid it upon my mouth, and said, Lo, this hath touched thy lips; and thine iniquity is taken away, and thy sin purged.’ This is the work that as individuals we need to have done for us. We want the living coal from off the altar placed upon our lips. We want to hear the word spoken, ‘Thine iniquity is taken away, and thy sin purged’” Review and Herald, June 4, 1889.

> Ісая мав чудове видіння Божої слави. Він бачив вияв Божої сили, і після того, як споглянув Його велич, до нього прийшла вістка піти й виконати певну справу. Він почувався цілковито негідним для цієї справи. Що змусило його вважати себе негідним? Чи вважав він себе негідним до того, як побачив Божу славу? — Ні; він вважав себе у праведному стані перед Богом; але коли йому відкрилася слава Господа Саваофа, коли він споглянув невимовну Божу велич, він сказав: «Горе мені, бо я загинув; бо я чоловік із нечистими устами, і серед народу з нечистими устами я живу; бо очі мої бачили Царя, Господа Саваофа». Тоді прилетів до мене один із серафимів, тримаючи в руці живу жарину, яку він щипцями взяв із жертовника, і доторкнувся нею до моїх уст та сказав: «Ось це торкнулося твоїх уст, і знято з тебе беззаконня твоє, і гріх твій очищено». Це та праця, яка має бути звершена над кожним із нас. Нам потрібна жива жарина з жертовника, покладена на наші уста. Ми хочемо почути слово: «Знято з тебе беззаконня твоє, і гріх твій очищено». Review and Herald, 4 червня 1889 р.

How long in Isaiah chapter six is a symbol of 9/11 unto the Sunday law, and chapter six is a representation of 9/11. Chapters seven through nine present the message which Isaiah gave to the apostate leadership of Judah, and the illustration that takes place during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand when the drunkards of Ephraim stumble. In the same vision Isaiah records:

«Доки» у шостому розділі книги Ісаї є символом від 11 вересня до недільного закону, а шостий розділ є відображенням 11 вересня. Розділи від сьомого до дев’ятого подають звістку, яку Ісая дав відступницькому керівництву Юди, та ілюстрацію того, що відбувається під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, коли спотикаються п’яниці Єфрема. У цьому ж видінні Ісая записує:

> Behold, I and the children whom the Lord hath given me are for signs and for wonders in Israel from the Lord of hosts, which dwelleth in mount Zion. Isaiah 8:18.

> Ось я і діти, яких дав мені Господь, — на знамення й на чудеса в Ізраїлі від Господа Саваота, який перебуває на горі Сіон. Ісая 8:18.

Isaiah and his children are signs within the enigmas found in chapters seven through nine. Chapters seven through nine are the point of reference of the entire vision, in terms of any reference to “that day” or “that time.” Verse eighteen identifies that Isaiah and his sons are signs, and the verses that surround verse eighteen identify the period of time that the signs are to be recognized.

Ісая та його діти є знаменнями серед загадок, що містяться у розділах від сьомого до дев’ятого. Розділи від сьомого до дев’ятого є точкою відліку всього видіння щодо будь-яких згадок про "той день" або "той час". Вірш вісімнадцятий стверджує, що Ісая та його сини є знаменнями, а вірші, що оточують вісімнадцятий вірш, визначають період часу, коли ці знамення мають бути розпізнані.

> And many among them shall stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken. Bind up the testimony, seal the law among my disciples. And I will wait upon the Lord, that hideth his face from the house of Jacob, and I will look for him.

> І багато з-поміж них спіткнуться, і впадуть, і розіб’ються, і потраплять у тенета, і будуть узяті. Зв’яжи свідчення, запечатай закон серед моїх учнів. І я чекатиму на Господа, що ховає Своє обличчя від дому Якова, і я шукатиму Його.

> Behold, I and the children whom the Lord hath given me are for signs and for wonders in Israel from the Lord of hosts, which dwelleth in mount Zion. Isaiah 8:15–18.

> Ось я та діти, яких Господь дав мені, — на знамення та на чудеса в Ізраїлі від Господа Саваота, що перебуває на горі Сіон. Ісая 8:15-18.

Those who “wait upon the Lord” are represented by Isaiah and his two sons. They are those upon whom the Lord had hid “his face,” which is an attribute that those who awaken to the demands of the Leviticus twenty-six prayer, post-July 2023. They awaken to the fact that their confession must include that the Lord had walked contrary to them, which is to say that he hid his face from them.

Ті, хто «чекають на Господа», представлені Ісаєю та його двома синами. Це ті, від яких Господь сховав «своє обличчя», що є ознакою тих, хто пробуджується до вимог молитви «Левіт 26» після липня 2023 року. Вони усвідомлюють, що їхнє визнання має включати те, що Господь ходив супроти них, тобто що він сховав своє обличчя від них.

To “bind up the testimony, seal the law” is the sealing of the one hundred and forty-four thousand who are contrasted with “many.” “Many” are called, but few are chosen. Many are contrasted with Isaiah and his two sons, represented as the few. The “many” are the five foolish virgins and for this reason five things happen to them, they “stumble, and fall, and be broken, and be snared, and be taken.” They stumble because they have rejected the latter rain message.

«Зв’язати свідчення, запечатати закон» — це запечатування ста сорока чотирьох тисяч, яких протиставлено «багатьом». «Багато» покликані, але мало вибрані. «Багатьом» протиставляються Ісая та його два сини, які представляють небагатьох. «Багато» — це п’ять нерозумних дів, і з цієї причини з ними трапляється п’ять речей: вони «спіткнуться, і впадуть, і будуть розбиті, і будуть впіймані в сильце, і будуть узяті». Вони спотикаються, бо відкинули звістку пізнього дощу.

> For with stammering lips and another tongue will he speak to this people. To whom he said, This is the rest wherewith ye may cause the weary to rest; and this is the refreshing: yet they would not hear. But the word of the Lord was unto them precept upon precept, precept upon precept; line upon line, line upon line; here a little, and there a little; that they might go, and fall backward, and be broken, and snared, and taken. Isaiah 28:11–13.

> Бо заїкуватими устами та чужою мовою Він говоритиме до цього народу. Їм Він казав: Ось спочинок, яким ви дасте спочити змореним; і це освіження; але вони не хотіли слухати. Та слово Господнє було для них: настанова на настанову, настанова на настанову; рядок на рядок, рядок на рядок; тут трохи, там трохи; щоб вони пішли, і впали навзад, і були розбиті, і потрапили в тенета, і були схоплені. Ісая 28:11-13.

In the sealing time of chapter eight Isaiah describes the fall of the wicked, typified by Ahaz, and he identifies the same group in verse thirteen of chapter twenty-eight. The reason they “fall” is they reject the latter rain message which was to them “line upon line” and presented by those represented as having stammering lips. The quibbling Jews at Pentecost charged the disciples with drunkenness for they could not understand the message. In their minds it was being presented by stammering lips.

У час запечатування, про який ідеться у восьмому розділі, Ісая описує падіння нечестивих, уособлених Ахазом, і визначає ту саму групу в тринадцятому вірші двадцять восьмого розділу. Причина їхнього "падіння" в тому, що вони відкинули звістку пізнього дощу, яка для них була "рядок за рядком" і проголошувалася тими, кого зображено як таких, що мають заїкуваті уста. Прискіпливі юдеї в день П'ятидесятниці звинуватили учнів у п'янстві, бо не могли зрозуміти звістки. На їхню думку, її виголошували заїкуватими устами.

In verse three of chapter seven, Isaiah the prophetic alpha to his son Shearjashub, who in turn is the omega in relation to his father, but also the alpha in the relation to his brother. As representatives of Alpha and Omega they stand where the two golden pipes from the heavenly sanctuary are creating a pool, right at the highway of Jeremiah’s old path in the field where linen gets changed from stains to pure white as the Messenger of the Covenant purifies the sons of Levi, as well as Isaiah and Shearjashub. Once there he presents wicked and foolish king Ahaz with Moses’ old path message of Leviticus twenty-six’s “seven times,” which establishes in the same verse that a “head” is a king, or the kingdom of the king, or the capital city of a kingdom.

У третьому вірші сьомого розділу Ісая є пророчою Альфою для свого сина Шеар-Яшува, який, своєю чергою, є Омегою щодо свого батька, але також Альфою щодо свого брата. Як представники Альфи й Омеги вони стоять там, де дві золоті труби з небесного святилища утворюють водойму, просто на великій дорозі давнього шляху Єремії, на полі, де лляне полотно перетворюється із заплямованого на чисто біле, тоді як Посланець Заповіту очищає синів Левія, а також Ісаю та Шеар-Яшува. Опинившись там, він оголошує лихому й безглуздому цареві Ахазу послання давнього шляху Мойсея про «сім разів» із двадцять шостої глави Левіта, яке в тому ж вірші встановлює, що «голова» — це цар, або царство царя, або столичне місто царства.

That key opens the light of God’s Word so that the Ukrainian War that began in 2014 could be seen as a subject of Bible prophecy that is represented as taking place during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand and the history of the last three presidents of the United States. The latter rain message is represented by Isaiah in chapters ten and eleven, and it describes the internal and external history of the last six verses of Daniel eleven. The first verse, verse forty, is illustrated by Isaiah in chapters six through nine, and then in chapters ten and eleven the message that was unsealed in 1989’s internal and external histories are set forth. Every major element of the latter rain message is represented in the vision.

Той ключ відкриває світло Слова Божого, щоб війна в Україні, що почалася 2014 року, могла бути розглянута як предмет біблійного пророцтва і представлена як така, що відбувається під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч і в період історії останніх трьох президентів Сполучених Штатів. Вістка пізнього дощу представлена Ісаєю в десятому й одинадцятому розділах, і вона описує внутрішню та зовнішню історію останніх шести віршів одинадцятого розділу Даниїла. Перший із цих віршів — сороковий — Ісая ілюструє в розділах із шостого по дев’ятий, а потім у десятому й одинадцятому розділах викладено внутрішню та зовнішню історію вістки, розпечатаної 1989 року. Кожен головний елемент вістки пізнього дощу представлений у видінні.

The last verses of chapter ten identify the same prophetic history that the last verses of chapter eleven represent. Chapter ten is the external and eleven is the internal. In the book of Revelation, the seven churches are the internal and the seals are the external. In chapter ten’s final verses, the papal power is shaking its hand against Jerusalem in a parallel passage to the papal power coming to its end with none to help in verse forty-five of Daniel eleven.

Останні вірші десятого розділу вказують на ту саму пророчу історію, яку представляють останні вірші одинадцятого розділу. Десятий розділ — зовнішній, а одинадцятий — внутрішній. У книзі Об'явлення сім церков — це внутрішнє, а печаті — зовнішнє. В останніх віршах десятого розділу папська влада замахується рукою на Єрусалим; це паралельний уривок до слів про те, як папська влада приходить до свого кінця, і ніхто не допоможе, у сорок п'ятому вірші одинадцятого розділу книги Даниїла.

> As yet shall he remain at Nob that day: he shall shake his hand against the mount of the daughter of Zion, the hill of Jerusalem. Behold, the Lord, the Lord of hosts, shall lop the bough with terror: and the high ones of stature shall be hewn down, and the haughty shall be humbled. And he shall cut down the thickets of the forest with iron, and Lebanon shall fall by a mighty one. Isaiah 10:32–34.

> Того дня він ще залишиться в Нобі; він замахне рукою на гору доньки Сіону, на пагорб Єрусалима. Ось Господь, Господь Саваот, з жахом обрубає віття: високі на зріст будуть зрубані, а горді будуть принижені. І він залізом вирубає хащі лісу, і Ліван упаде від сильного. Ісая 10:32-34.

The end of chapter ten is the close of human probation, and that is where the end of Daniel eleven also closes.

Кінець десятого розділу є завершенням випробувального часу для людства, і саме там також завершується одинадцятий розділ книги Даниїла.

> And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:45, 12:1.

> І поставить він намети свого палацу між морями, на славній святій горі; але прийде до свого кінця, і ніхто не допоможе йому. І того часу постане Михаїл, великий князь, що стоїть за синів твого народу; і буде час утиску, якого не було відтоді, як існує народ, аж до того часу; і того часу буде визволений твій народ, кожен, хто буде знайдений записаним у книзі. Даниїла 11:45, 12:1.

Chapter ten begins in verse one with the “unrighteous decree” which Sister White identifies as the Sunday law.

Десятий розділ у першому вірші починається з «неправедного указу», який сестра Вайт називає недільним законом.

> Woe unto them that decree unrighteous decrees, and that write grievousness which they have prescribed. Isaiah 10:1.

> Горе тим, хто постановляє несправедливі постанови і записує утиск, який вони самі приписали. Ісая 10:1.

Chapter ten begins at the Sunday law, which aligns with verse forty-one of Daniel chapter eleven, and it ends with a parallel to Michael standing up in the history of verse forty-five of Daniel eleven.

Десятий розділ починається з недільного закону, що відповідає сорок першому віршу одинадцятого розділу Даниїла, і закінчується паралеллю до постання Михайла в історії сорок п’ятого вірша одинадцятого розділу Даниїла.

> “An idol sabbath has been set up, as the golden image was set up in the plains of Dura. And as Nebuchadnezzar, the king of Babylon, issued a decree that all who would not bow down and worship this image should be killed, so a proclamation will be made that all who will not reverence the Sunday institution will be punished with imprisonment and death. Thus the Sabbath of the Lord is trampled underfoot. But the Lord has declared, ‘Woe unto them that decree unrighteous decrees, and write grievousness which they have prescribed’ [Isaiah 10:1]. [Zephaniah 1:14–18; 2:1–3, quoted.]” Manuscript Releases, volume 14, 91.

> Ідолопоклонницьку суботу встановлено, як було встановлено золотий образ на рівнині Дура. І як Навуходоносор, вавилонський цар, видав указ, що всі, хто не впаде ниць і не поклониться цьому образові, мають бути вбиті, так само буде проголошено, що всі, хто не шануватиме установлення неділі, будуть покарані ув’язненням і смертю. Так Господню суботу топчуть під ногами. Але Господь проголосив: «Горе тим, хто ухваляють несправедливі постанови і записують утиск, який самі приписали» [Ісая 10:1]. [Софонія 1:14-18; 2:1-3, цитовано.] Manuscript Releases, том 14, 91.

In Revelation eleven’s “great earthquake,” representing the Sunday law in verse thirteen, there are three symbols of Islam connected with the “earthquake” that shakes the earth beast of Revelation thirteen, when it speaks as a dragon. In Isaiah chapter ten, the Sunday law is represented as an “unrighteous decree” that has a “woe” pronounced upon it. In Revelation eleven’s “great earthquake” from verse thirteen through to verse eighteen Islam of the third woe is identified with four symbols of Islam and the strike it makes against the United States at the Sunday law; “And the same hour was there a great earthquake,” and “the second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. And the seventh angel sounded” “and the nations were angry.”

У "великому землетрусі" одинадцятого розділу Об'явлення, який у тринадцятому вірші представляє недільний закон, є три символи ісламу, пов'язані з "землетрусом", що струшує звіра із землі з тринадцятого розділу Об'явлення, коли він говорить як дракон. У десятому розділі Ісаї недільний закон представлений як "несправедливий указ", на який проголошено "горе". У "великому землетрусі" одинадцятого розділу Об'явлення, від тринадцятого вірша і до вісімнадцятого, іслам третього горя ототожнюється з чотирма символами ісламу та з ударом, якого він завдає Сполученим Штатам під час недільного закону; "І тієї ж години стався великий землетрус", і "друге горе минуло; і, ось, швидко приходить третє горе. І затрубив сьомий ангел" "і народи розгнівалися."

Chapter ten is portraying the papal power from verse forty-one in Daniel eleven unto verse forty-five when the papacy comes to its end. Verse forty is not part of the narrative in chapter ten, for Isaiah is illustrating verse forty’s ‘hidden history’ when the latter rain message is presented to an apostate church represented by Ahaz. Chapter eleven’s conclusion is showing the deliverance from the papal power in the same history.

Десятий розділ зображує папську владу від сорок першого вірша в одинадцятому розділі книги Даниїла аж до сорок п’ятого вірша, коли папство приходить до свого кінця. Сороковий вірш не є частиною оповіді десятого розділу, бо Ісая ілюструє «приховану історію» сорокового вірша, коли звістка пізнього дощу проголошується відступницькій церкві, яку представляє Ахаз. Завершення одинадцятого розділу показує визволення від папської влади в тій самій історії.

> And the Lord shall utterly destroy the tongue of the Egyptian sea; and with his mighty wind shall he shake his hand over the river, and shall smite it in the seven streams, and make men go over dryshod. And there shall be an highway for the remnant of his people, which shall be left, from Assyria; like as it was to Israel in the day that he came up out of the land of Egypt. Isaiah 11:15, 16.

> І Господь цілковито знищить язик Єгипетського моря; і своїм могутнім вітром похитне рукою над рікою, і вразить її на сім потоків, і дасть людям перейти по сухому. І буде шлях для останку його народу, що позостанеться, з Ассирії; як було Ізраїлеві в день, коли він вийшов із землі Єгипетської. Ісая 11:15, 16.

Isaiah chapter ten is the external and chapter eleven is the internal of the same history. The external and internal parallels abound in God’s Word, and these two parallel chapters represent the warning of the third angel as represented by Isaiah. The warning of the third angel has been summarized in many ways through inspiration, but a very helpful breakdown of the warning of the third angel is that it represents the events connected with the close of probation and it also emphasizes the need of personal preparation. Isaiah ten are the events, and chapter eleven in the preparation.

Десятий розділ книги Ісаї — це зовнішній аспект, а одинадцятий — внутрішній тієї самої історії. Зовнішні та внутрішні паралелі рясніють у Божому Слові, і ці два паралельні розділи представляють застереження третього ангела, як його подає Ісая. Застереження третього ангела було по-різному узагальнене через натхнення, але дуже корисний поділ цього застереження полягає в тому, що воно представляє події, пов’язані із закінченням випробувального часу, а також наголошує на потребі особистої підготовки. Десятий розділ Ісаї — це події, а одинадцятий розділ — підготовка.

> “The events connected with the close of probation and the work of preparation for the time of trouble, are clearly presented. But multitudes have no more understanding of these important truths than if they had never been revealed. Satan watches to catch away every impression that would make them wise unto salvation, and the time of trouble will find them unready.

> Події, пов’язані із закінченням благодатного часу та працею приготування до часу скорботи, ясно подані. Але безліч людей не мають про ці важливі істини більшого розуміння, ніж якби їх ніколи не було відкрито. Сатана пильнує, щоб вирвати кожне враження, яке могло б зробити їх мудрими для спасіння, і час скорботи застане їх неготовими.

> “When God sends to men warnings so important that they are represented as proclaimed by holy angels flying in the midst of heaven, He requires every person endowed with reasoning powers to heed the message. The fearful judgments denounced against the worship of the beast and his image (Revelation 14:9–11), should lead all to a diligent study of the prophecies to learn what the mark of the beast is, and how they are to avoid receiving it. But the masses of the people turn away their ears from hearing the truth and are turned unto fables. The apostle Paul declared, looking down to the last days: ‘The time will come when they will not endure sound doctrine.’ 2 Timothy 4:3. That time has fully come. The multitudes do not want Bible truth, because it interferes with the desires of the sinful, world-loving heart; and Satan supplies the deceptions which they love.

> Коли Бог посилає людям такі важливі застереження, що їх зображено як проголошені святими ангелами, які летять посеред неба, Він вимагає від кожної людини, наділеної розумовими здібностями, прислухатися до цього послання. Страшні суди, проголошені проти поклоніння звірові та його образові (Об’явлення 14:9–11), повинні спонукати всіх до ретельного вивчення пророцтв, щоб дізнатися, що таке знак звіра, і як уникнути його прийняття. Але маси народу відвертають свої вуха від слухання істини й звертаються до байок. Апостол Павло, звертаючи погляд до останніх днів, сказав: «Настане час, коли вони не витерплять здорового вчення». 2 Тимофію 4:3. Той час уже цілком настав. Маси не хочуть біблійної істини, бо вона заважає бажанням гріховного, світолюбного серця; і Сатана постачає обмани, які вони люблять.

> “But God will have a people upon the earth to maintain the Bible, and the Bible only, as the standard of all doctrines and the basis of all reforms. The opinions of learned men, the deductions of science, the creeds or decisions of ecclesiastical councils, as numerous and discordant as are the churches which they represent, the voice of the majority—not one nor all of these should be regarded as evidence for or against any point of religious faith. Before accepting any doctrine or precept, we should demand a plain ‘Thus saith the Lord’ in its support.

> Але Бог матиме на землі народ, який відстоюватиме Біблію — і тільки Біблію — як мірило всіх вчень і основу всіх реформ. Думки вчених мужів, висновки науки, символи віри або рішення церковних соборів (такі ж численні й суперечливі, як і церкви, які вони представляють), голос більшості — жодне з цього, ані все разом узяте не слід вважати доказом за чи проти будь-якого питання віри. Перш ніж приймати будь-яке вчення чи настанову, ми повинні вимагати ясного «Так говорить Господь» на підтвердження цього.

> “Satan is constantly endeavoring to attract attention to man in the place of God. He leads the people to look to bishops, to pastors, to professors of theology, as their guides, instead of searching the Scriptures to learn their duty for themselves. Then, by controlling the minds of these leaders, he can influence the multitudes according to his will.” The Great Controversy, 594, 595.

> "Сатана постійно намагається привернути увагу до людини замість Бога. Він спонукає людей звертатися до єпископів, пасторів, професорів богослов’я як до своїх наставників, замість того щоб досліджувати Писання й самим пізнати свій обов’язок. Тоді, контролюючи розуми цих керівників, він може впливати на маси за своєю волею." Велика боротьба, 594, 595.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

Back to Articles