Article

# Книга Даниїла - Номер сто дев’яносто три

Одкровення останніх часів: від долі Росії до повернення Трампа та формування образу Звіра

Author

Jeff Pippenger

Published

April 23, 2024

Formats

PDF
Word

У недалекому майбутньому Росія завершить війну в Україні перемогою, і ця перемога виявиться початком кінця для Путіна та Росії. Так само, як Горбачов провів «перебудову» своєї імперії, а потім утік до ООН, політичну Росію буде підпорядковано владі ООН, тоді як релігійну Росію буде поставлено під контроль папства. Трампа буде обрано у 2024 році, і він здолає глобалістів-демократів і так званих республіканських глобалістів, і укладе союз із глобалістами ООН з метою врегулювання наслідків занепаду Путіна й Росії. Тоді блудниця Тиру заступиться за Росію.

У битві при Паніумі повторюється історія першої з трьох битв сорокового вірша. У першій битві, представленій крахом Радянського Союзу в 1989 році, перший із останніх восьми президентів виконував роль проксі-армії папства. Той перший президент був республіканцем, що вказує на те, що останній також буде президентом-республіканцем. Перший президент був відомий своєю риторикою щодо стіни залізної завіси, яка, як пророча віха, впала, коли 9 листопада 1989 року впала Берлінська стіна. Останній президент-республіканець буде відомий своєю риторикою щодо стіни на південному кордоні Сполучених Штатів, а віхою, що позначить свідчення Трампа про будівництво стіни, буде недільний закон, де символічну "стіну розмежування Церкви й Держави" буде усунуто.

Той перший президент, колишня медійна зірка, був відомий своїм гострим словом і почуттям гумору. Останній президент — колишня медійна зірка, відомий своїм гострим словом і почуттям гумору. 1989 рік ознаменував розпад імперії, відомої як Радянський Союз, а остання з трьох битв у сороковому вірші символізує розпад імперії, відомої як Росія.

Битва при Паніумі — це третя й остання битва сорокового вірша, і її прообразом була перша битва. Коли перша битва закінчилася, увесь світ визнав, що єдиною наддержавою у світі були Сполучені Штати. Це світове панування повториться наприкінці останньої битви, бо саме там, незважаючи на союз, укладений між Антіохом III і Філіпом Македонським (Сполучені Штати та Організація Об'єднаних Націй), Сполучені Штати (лжепророк) утвердяться як головний цар серед десяти царів (дракон — Організація Об'єднаних Націй).

Три битви сорокового вірша несуть печать «Правди», бо перша відображає останню, а середня битва символізує бунт. Перша й остання переможна проксі-армія (Сполучені Штати) бере гору, а друга проксі-армія зазнає поразки, і цією другою проксі-армією є нацизм — світовий символ бунту.

Три політичні кампанії Дональда Трампа несуть печать «Істини», бо він перемагає на виборах у першій і останній зі своїх кампаній, але в середній кампанії зазнає поразки від звіра атеїзму, що є силою дракона і знову ж таки символізує бунт, представлений тринадцятою літерою єврейського алфавіту, яка, поєднана з першою та останньою літерами, утворює єврейське слово «Істина».

Десятий вірш одинадцятої глави книги Даниїла визначає час кінця у 1989 році, а шістнадцятий вірш указує на недільний закон, який невдовзі буде запроваджено. Вірші з десятого по п’ятнадцятий представляють приховану історію сорокового вірша, що становить ту частину книги Даниїла, яка була запечатана до останніх днів. Коли вірші з десятого по п’ятнадцятий поміщаються (рядок на рядок) у приховану історію сорокового вірша, розкривається та частина книги Даниїла, що стосується останніх днів. Ця частина розкривається незадовго до того, як для тих, хто дотримується суботи, закриється випробувальний час під час недільного закону, який невдовзі буде запроваджено. Отже, вона представляє останню, або сьому, печать.

> І коли Він відкрив сьому печатку, на небі запанувала тиша близько півгодини. І я побачив сім ангелів, які стояли перед Богом; і їм було дано сім сурм. І прийшов інший ангел і став при жертовнику, маючи золоту кадильницю; і було дано йому багато ладану, щоб він приніс його разом із молитвами всіх святих на золотий жертовник, що перед престолом. І дим ладану, з молитвами святих, піднявся перед Богом з руки ангела. І ангел взяв кадильницю, наповнив її вогнем із жертовника й кинув на землю; і пролунали голоси, і громи, і блискавки, і землетрус. І сім ангелів, що мали сім сурм, приготувалися сурмити. Об'явлення 8:1-6.

Сім ангелів із сімома сурмами представляють виконавчий суд, який починається з недільного закону у Сполучених Штатах, і також представляють виконавчий суд, що починається, коли Михайло стане і закриється час випробування для людства. Перший період — від недільного закону до того, як Михайло стане, — Божі суди змішані з милістю, але потім сім останніх кар — це Божі суди без милості. Відкриття сьомої печаті — це час, коли готуються виконавчі суди, як це представлено сімома ангелами.

Другий і дев’ятий розділи книги Даниїла визначають «молитви святих» як молитву про розуміння подій, пов’язаних із прихованим сном Навуходоносора про образ звірів, а також із покаянням і сповіданням, що стосуються «сім разів» у двадцять шостому розділі книги Левіт. Ці молитви, змішані з ладаном у «золотій кадильниці», що возносилася перед Богом, промовляють ті, покликані бути серед ста сорока чотирьох тисяч, які в той час отримують печатку живого Бога, коли вогонь із жертовника скидається на землю.

У дев’ятому розділі Єзекіїля ті самі святі зітхають і плачуть через мерзоти, що чиняться в краю та в церкві, і коли вони виражають глибоке каяття за гріх, ангел запечатлення ставить знак на їхніх чолах. Як і у восьмому розділі Об’явлення, суди, представлені ангелами-винищувачами, перебувають у готовності, очікуючи наказу, що запечатлення завершене.

> З безпомилковою точністю Нескінченний і досі веде рахунок усіх народів. Поки Його милість пропонується із закликами до покаяння, цей рахунок залишатиметься відкритим; але коли цифри досягнуть певної межі, встановленої Богом, розпочинається служіння Його гніву. Рахунок закрито. Божественне терпіння припиняється. Більше немає благання про милість за них.

> Пророк, вдивляючись крізь віки, бачив у видінні цей час. Народи цього часу були удостоєні небувалих милостей. Найкращі небесні благословення були їм даровані, але зростаюча гординя, жадібність, ідолопоклонство, зневага до Бога і підла невдячність записані проти них. Вони швидко закривають свій рахунок перед Богом.

> Але те, що змушує мене тремтіти, — це те, що ті, хто мав найбільше світла та привілеїв, осквернилися панівною беззаконністю. Під впливом беззаконних довкола них багато хто, навіть із тих, що визнають істину, охололи, і їх несе могутня течія зла. Загальна зневага, кинута на істинну побожність і святість, веде тих, хто не перебуває в тісному зв’язку з Богом, до втрати пошани до Його закону. Якби вони йшли за світлом і корилися істині від серця, цей святий закон здавався б їм ще дорожчим, коли його так зневажають і відкидають. У міру того як неповага до Божого закону стає очевиднішою, лінія розмежування між тими, хто його дотримується, і світом стає чіткішою. Любов до божественних приписів зростає в одних тією мірою, якою в інших зростає зневага до них.

> Криза стрімко наближається. Швидко зростаючі показники свідчать, що час Божого відвідання вже майже настав. Хоч Він і неохоче карає, проте покарає, і то швидко. Ті, хто ходить у світлі, бачитимуть ознаки наближення небезпеки; але їм не слід сидіти в тихому, байдужому очікуванні руїни, втішаючи себе вірою, що Бог укриє Свій народ у день відвідання. Аж ніяк. Вони мають усвідомити, що їхній обов’язок — старанно трудитися, щоб рятувати інших, звертаючись із твердою вірою до Бога по допомогу. 'Дієва ревна молитва праведника багато може.'

> Закваска благочестя ще не зовсім втратила свою силу. У той час, коли небезпека і занепад церкви найбільші, невелика громада, що стоїть у світлі, зітхатиме й ридатиме через мерзоти, які чиняться в краю. Але особливо їхні молитви підноситимуться за церкву, бо її члени чинять за звичаєм світу.

> Ревні молитви цих небагатьох вірних не будуть марними. Коли Господь виступить як месник, Він також прийде як захисник усіх, які зберегли віру в її чистоті й зберегли себе незаплямованими від світу. Саме в цей час Бог обіцяв помститися за Своїх обраних, які день і ніч взивають до Нього, хоч і бариться Він щодо них.

> "Повеління таке: 'Пройди серед міста, серед Єрусалима, і постав знак на чолах людей, які зітхають і плачуть через усі мерзоти, що чиняться посеред нього.' Ці, що зітхали й плакали, проголошували слова життя; вони докоряли, наставляли й благали. Деякі з тих, хто зневажав Бога, покаялися і смирили свої серця перед Ним. Але слава Господня відійшла від Ізраїля; хоч багато хто й далі зберігав форми релігії, Його сили та присутності бракувало." Свідчення, том 5, 208–210.

Вірші з десятого по п’ятнадцятий розкривають приховану історію сорокового вірша і при цьому водночас вказують, що запечатування ста сорока чотирьох тисяч нині звершується над тими, хто виконав вимоги молитов, представлених Даниїлом і трьома мужами у другому розділі, а також Даниїлом у дев’ятому розділі. Відмінність між цими двома молитвами можна визначити як молитву про розуміння зовнішніх подій пророцтва (Даниїл 2) і молитву, щоб пережити внутрішній досвід пророцтва (Даниїл 9). Ще одна відмінність полягає в тому, що святі як спільнота прагнуть зрозуміти випробувальну вістку про образ звіра (Даниїл 2), але кожен з них особисто має звершити працю повного покаяння (Даниїл 9). Їхні молитви мають бути в контексті Єзекіїля 9, бо вони повинні боліти серцем через гріхи в країні та в церкві.

> У час, коли Його гнів виливатиметься в карах, ці смиренні, віддані послідовники Христа вирізнятимуться від решти світу своїм душевним стражданням, що виявляється в голосінні та плачі, докорах і застереженнях. Тоді як інші намагаються прикрити наявне зло і виправдати велику беззаконність, що повсюдно панує, ті, хто ревнують про Божу честь і люблять душі, не мовчатимуть, аби здобути чиюсь прихильність. Їхні праведні душі день у день мучаться від нечестивих учинків і слів беззаконних. Вони безсилі зупинити стрімкий потік беззаконня, і тому наповнені смутком і тривогою. Вони сумують перед Богом, бачачи, як релігію зневажають у самих домівках тих, хто мав велике світло. Вони ридають і смиряють свої душі, бо в церкві процвітають гордість, жадібність, егоїзм і обмани майже всякого роду. Дух Божий, який спонукає до докору, топчеться під ногами, тоді як слуги сатани торжествують. Бога зневажають, істину зводять нанівець.

> Ті, хто не засмучуються через власний духовний занепад і не сумують через гріхи інших, залишаться без Божої печатки. Господь повеліває Своїм посланцям, мужам, у чиїх руках знаряддя для вбивства: «Ідіть за ним через місто і вражайте; нехай ваше око не щадить і не майте жалю; вбийте дочиста старих і молодих, і дівиць, і малих дітей, і жінок; та не наближайтеся до жодної людини, на якій є знак; і починайте від Мого святилища. Тоді вони почали зі старійшин, що були перед домом».

> "Тут ми бачимо, що церква — Господнє святилище — першою відчула удар Божого гніву. Старійшини, ті, кому Бог дав велике світло і які стояли як охоронці духовних інтересів народу, зрадили довіру. Вони зайняли позицію, що нам не слід чекати чудес і виразного вияву Божої сили, як у колишні дні. Часи змінилися. Ці слова зміцнюють їхнє невір’я, і вони кажуть: Господь не зробить ні добра, ні зла. Він надто милосердний, щоб відвідати Свій народ судом. Тож 'Мир і безпека' — це крик людей, які вже ніколи не піднімуть свого голосу, немов сурма, щоб показати Божому народові його переступи, а домові Якова — його гріхи. Оці німі пси, що не хотіли гавкати, — це ті, хто відчувають справедливу помсту ображеного Бога. Чоловіки, дівчата і малі діти — усі гинуть разом." Свідчення, том 5, 210, 211.

Перший і другий вірші одинадцятого розділу Даниїла починаються в часі кінця, у 1989 році, так само й десятий вірш. Другий вірш доводить оповідь до першого терміну Дональда Трампа, а потім залишає приховану історію від того шостого за багатством президента до сьомого царства (Організації Об’єднаних Націй), представленого Олександром Македонським. Між Ксерксом, багатим царем, у другому вірші, та Олександром Македонським було вісім перських царів. Прихована історія від другого вірша до третього представляє вісім царів. Отже, від завершення першого терміну Трампа до сьомого царства біблійного пророцтва є загалом десять царів, які охоплюють приховану історію від другого до третього вірша одинадцятого розділу Даниїла.

Число десять є символом випробування, і випробування, що відбувається саме в тій історії, — це формування образу звіра. Шостий найбагатший президент розбурхує глобалістів, починаючи зі своєї першої кампанії у 2015 році, і тим самим позначає початок боротьби між двома свідками з одинадцятого розділу Одкровення та драконом-звіром атеїзму, що не припиняється аж до недільного закону у віршах шістнадцятому та сорок першому. У межах тієї боротьби Дональд Трамп був першим президентом, який розбурхав дракона, і він також є останнім. Трамп — останній президент звіра із землі, і Трамп стане першим лідером сьомого царства. Таким чином Трамп уособлює першого й останнього з десяти царів, а десять символізує випробування.

1776, 1789 і 1798 представляють три історичні періоди, які встановлюють, що восьмий президент походить із тих семи. 1776 представляє оприлюднення Декларації незалежності та історію Першого і Другого Континентальних конгресів. 1789 представляє період історії, коли були створені Статті Конфедерації. Період розпочався 1781 року і завершився оприлюдненням Конституції 1789 року. 1798 представляє оприлюднення Законів про іноземців і підбурювання та початок земного звіра як шостого царства біблійного пророцтва.

Континентальні конгреси поділяються на два пророчі періоди: першого конгресу та останнього конгресу. Перший Континентальний конгрес мав двох президентів, і Пейтон Рендолф був першим президентом. Другий Континентальний конгрес мав шість президентів. Пейтон Рендолф був першим президентом як Першого, так і Другого Континентальних конгресів. Загалом в історії Першого й Другого Континентальних конгресів було вісім президентів. Пейтон Рендолф був першим президентом і Першого, і Другого Континентальних конгресів — пророчого періоду, коли було вісім президентів, але першим президентом кожного з двох періодів була одна й та сама особа. Отже, хоча було вісім президентських термінів, насправді президентів було лише семеро. Перший президент двічі був першим президентом із семи осіб, які були президентами, і тому Рендолф уособлює восьмого, який є з числа семи, і за свідченням двох свідків він є прообразом першого справжнього президента, яким був Джордж Вашингтон.

Вашингтон представлений Рендольфом, і тому Рендольф, як символ Вашингтона, передає як пророчі характеристики Рендольфа, першого президента, так і те, що Рендольф був восьмим, який був із семи. Отже, Джордж Вашингтон, як перший президент і перший командувач і керівник, також пророчо був восьмим і був із семи, а Трамп, як останній президент, також буде восьмим, тобто із семи.

Другим президентом Другого Континентального конгресу був Джон Генкок. Другий Континентальний конгрес завершився у 1781 році. Період 1781–1789 років пов’язують з історією Статей Конфедерації. Цей період символізується датою 1789 року, коли було опубліковано Конституцію. У той період також було вісім президентів. Статті Конфедерації були першою Конституцією, але їхня слабкість призвела до їх заміни та ратифікації тринадцятьма колоніями Конституції у 1789 році.

У той період до числа восьми президентів входили семеро, які не були президентами в історії періоду, представленого двома попередніми Континентальними конгресами, і один, який був президентом у тому першому пророчому періоді. Джон Генкок обіймав посаду і в Другому Континентальному конгресі, і також у періоді, представленому Статтями Конфедерації. На пророчому рівні президентами під час двох Континентальних конгресів були лише семеро чоловіків; отже, з пророчої точки зору Джон Генкок був одним із восьми в періоді Статей Конфедерації, але він також був одним із семи чоловіків із попереднього періоду. Тому він був восьмим, який належав до тих семи.

Другий пророчий період, представлений роками 1781–1789, як і перший період, мав президента (Генкока), який був восьмим і з числа семи, як і Рендольф у першому пророчому періоді, представленому 1776 роком.

В обох періодах, що охоплюють по вісім президентів, представлена загадка про восьмого, який є з-поміж семи. Ці два періоди свідчать, що перший справжній президент (Вашингтон) також мав пророчу загадку, пов’язану з його символікою, через його типологію, представлену Рендолфом. Ці три свідки свідчать про Трампа. Трамп, як представлений у віршах 1 і 2 одинадцятого розділу, зображений лише через його перший термін, який закінчився, коли другі вибори були вкрадені звіром з безодні.

Історія, що виконала ті вірші, містить приховану історію між моментом найбагатшого царя (Ксеркса) і появою Олександра Великого, що представляє недільний закон, коли десять царів на короткий час стають сьомим царством. Між багатим царем і десятьма царями, які погоджуються віддати своє сьоме царство папству, було вісім царів. Ті вісім царів, що складають приховану історію від другого вірша до третього, знаходять двох свідків із восьми президентів в історії 1776, 1789 і 1798 років.

Ця історія містить символіку двадцяти двох років, що визначає її як історію запечатання ста сорока чотирьох тисяч, коли божественність поєднується з людськістю. Вона також несе свідчення «Правди», бо початок позначає незалежність, а кінець — позбавлення незалежності, тоді як через тринадцять років після 1776 року тринадцять колоній ратифікували Конституцію. Вона також визначає два періоди по вісім царів (президентів), у кожному з яких міститься загадка про те, що восьмий є з-поміж семи.

Трамп як шостий президент у 2016 році і як останній лідер шостого царства також представляє першого й останнього з десяти послідовних царів. Число десять визначає випробувальний процес тієї історії, а випробування, що передує і завершується на недільному законі, — це формування образу звіра. Образ звірячого сну Навуходоносора представляє вісім царств і тим самим свідчить про те, що випробування «образом звіра» представлено числом «вісім».

У випробувальній історії лінії Маккавеїв, що представляє лінію рога відступницького протестантизму та лінію рога відступницького республіканізму, представлену Антіохом III, лінії й роги зливаються в один ріг — образ папства. У тій самій історії образ Божий повністю й назавжди відтворюється в тих, кого представлено як сто сорок чотири тисячі.

Прихована історія сорокового вірша розкривається у прихованій історії від другого до третього вірша та в історії віршів з десятого по п’ятнадцятий. Коли Трамп стане восьмим президентом, який є з семи, під час своєї інавгурації 20 січня 2025 року, вісім царів між Ксерксом і Олександром Великим ознаменовують початок формування образу звіра, а Трамп уособлює першого й останнього з десяти послідовних царів.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> І я побачив у правиці Того, хто сидів на престолі, книгу, написану всередині й на звороті, запечатану сімома печатками. І я побачив сильного ангела, що проголошував гучним голосом: Хто гідний відкрити книгу й зняти її печатки? І ніхто на небі, ані на землі, ані під землею не міг відкрити книгу, ані поглянути на неї. І я гірко плакав, бо не знайшлося нікого гідного відкрити книгу й читати її, ані подивитися на неї. І один із старців каже мені: Не плач; ось Лев із племені Юди, Корінь Давидів, переміг, щоб відкрити книгу і зняти сім її печаток. І я побачив: ось посеред престолу й чотирьох живих істот, і серед старців стояв Агнець, наче заколений, який мав сім рогів і сім очей, що є сімома Духами Божими, посланими по всій землі. І Він підійшов і взяв книгу з правиці Того, хто сидів на престолі. І коли Він узяв книгу, чотири живі істоти й двадцять чотири старці впали перед Агнцем, маючи кожен арфу та золоті чаші, повні пахощів, що є молитвами святих. І вони співали нову пісню, говорячи: Ти гідний узяти книгу і відкрити її печатки, бо Ти був заколений і Своєю кров’ю викупив нас Богові з усякого племені, і мови, і народу, і люду; і вчинив нас для нашого Бога царями й священиками, і ми будемо царювати на землі. Об’явлення 5:1-10.

Back to Articles