Article

# Книга Даниїла — номер сто тридцять три

Розкриття пророчого гобелена: погляди на час запечатування 144 000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 13, 2024

Formats

PDF
Word

Усі пророки погоджуються між собою, і всі вони свідчать конкретніше про кінець світу, ніж про ті дні, в які вони жили. Їхнє свідчення слід застосовувати в пророчий період запечатування ста сорока чотирьох тисяч, бо саме тоді здійснюється кожне видіння. Пророку Ісаї в шостому розділі у видінні було дозволено зазирнути до Святого Святих під час періоду запечатування ста сорока чотирьох тисяч, де він побачив Божу славу. Ми знаємо, що це було після 11 вересня 2001 року, бо він почув, як ангели в третьому вірші проголошували, що земля тоді була сповнена Його слави.

> Коли Бог збирався послати Ісаю з посланням до Свого народу, Він спершу дозволив пророкові у видінні зазирнути в Святе Святих святилища. Раптом брама і внутрішня завіса храму, здавалося, піднялися або були відсунуті, і йому було дозволено вдивитися всередину, у Святе Святих, куди навіть ноги пророка не сміли ступити. Постало перед ним видіння Єгови, що сидів на престолі, високому й вознесеному, а шлейф Його слави наповнював храм. Навколо престолу були серафими, як вартові при Великому Царі, і вони відбивали славу, що їх оточувала. Коли їхні хвалебні пісні лунали глибокими нотами поклоніння, стовпи брами тремтіли, немов струшені землетрусом. Неоскверненими гріхом устами ці ангели виливали хвалу Богові. «Свят, свят, свят — Господь Саваот», — вигукували вони; «уся земля повна Його слави». [Див. Ісая 6:1-8.]

> "Серафими навколо престолу настільки сповнені благоговійного трепету, коли споглядають славу Божу, що ані на мить не милуються собою. Уся їхня хвала — Господу Саваоту. Коли вони вдивляються в майбутнє, коли вся земля сповниться Його славою, переможна пісня мелодійним співом перегукується від одного до іншого: 'Святий, святий, святий Господь Саваот'. Вони цілковито задоволені прославляти Бога; перебуваючи в Його присутності, під Його схвальною усмішкою, вони більше нічого не бажають. Носячи Його образ, виконуючи Його повеління, поклоняючись Йому, вони досягають свого найвищого прагнення." Євангельські працівники, 21.

Як і Ісая, пророку Єзекіїлю також було дозволено побачити Святе Святих. Видіння Єзекіїля почалося в першому розділі, у першому вірші.

> І сталося тридцятого року, четвертого місяця, п’ятого дня місяця, коли я був серед полонених над річкою Кевар, що відкрилися небеса, і я бачив Божі видіння. Єзекіїля 1:1.

Його видіння триває протягом кількох розділів і є продовженням того самого видіння у восьмому та дев’ятому розділах, де описується запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Ми знаємо це з його ретельного свідчення.

> І сталося в шостому році, в шостому місяці, п’ятого дня місяця, коли я сидів у своєму домі, а старійшини Юди сиділи переді мною, тоді там спочила на мені рука Господа Бога. І я побачив, і ось — подоба, як вигляд вогню: від його стегон і вниз — вогонь, а від його стегон і вгору — як вигляд сяйва, як колір бурштину. І він простяг подобу руки та схопив мене за пасмо волосся моєї голови; і дух підняв мене між землею та небом і у видіннях Божих приніс мене до Єрусалима, до дверей внутрішньої брами, що звернена на північ, де було сидалище образу ревнощів, який викликає ревнощі. І ось, слава Бога Ізраїля була там, за видінням, яке я бачив на рівнині. Єзекіїль 8:1-4.

Видіння восьмого й дев’ятого розділів, які визначають дві групи, що формуються під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, було «згідно з видінням, яке» Єзекіїль бачив «на рівнині». Видіння, яке він бачив на рівнині, описане в третьому розділі.

> І була там на мені рука Господня; і Він сказав мені: Устань, вийди на долину, і там говоритиму з тобою. Тоді я встав і вийшов на долину; і ось там стояла слава Господня, як та слава, що я бачив при річці Ховар; і я впав на обличчя своє. Єзекіїля 3:22, 23.

Єзекіїлеве видіння «рівнини» було подібним до тієї «слави, яку» Єзекіїль «бачив при річці Кевар», і це було видіння з першого розділу, першого вірша. Видіння запечатування в дев’ятому розділі та видіння «рівнини» були просто продовженнями видіння при річці Кевар. Це було видіння Божої слави у Святому Святих під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, так само, як і видіння Ісаї. Видіння Ісаї показувало Божу працю з підняття посланців у час запечатування, а в другому та третьому розділах Єзекіїль окреслює це саме діло детальніше, ніж Ісая, бо він змальовує посланця, який має нести звістку до лаодикійського адвентизму, і щоб зрозуміти звістку, яку він має нести бунтівному народові, якого залишають осторонь, Єзекіїлеві наказано з’їсти книжечку, що була в руці ангела, коли Він зійшов 11 вересня 2001 року.

> І ще сказав мені: Сину людський, їж те, що знайдеш; з’їж цей сувій і йди, говори до дому Ізраїлевого. І я відкрив уста, і Він дав мені з’їсти той сувій. І сказав мені: Сину людський, нагодуй свій живіт і наповни нутро своє цим сувоєм, що Я даю тобі. Тоді я з’їв його, і в устах моїх він був солодкий, як мед. І сказав мені: Сину людський, іди, вирушай до дому Ізраїлевого і говори до них Моїми словами. Бо ти посланий не до народу з чужою мовою і важкою мовою, а до дому Ізраїлевого; не до багатьох народів із чужою мовою і важкою мовою, слів яких ти не розумієш. Напевне, якби Я послав тебе до них, вони б послухали тебе. Але дім Ізраїлів не послухає тебе, бо вони Мене не послухають; бо ввесь дім Ізраїлів зухвалий і твердосердий. Ось Я зробив твоє обличчя міцним супроти їхніх облич, і твоє чоло міцним супроти їхніх чіл. Я зробив твоє чоло, як діямант, твердіший за кремінь: не бійся їх і не лякайся їхніх поглядів, хоч вони дім бунтівний. Єзекіїль 3:1-9.

Язичник у Біблії — це чужинець, а чужинець говорить чужою мовою. Єзекіїль був посланий до дому сучасного Ізраїлю, який у час запечатування є Лаодикійською Церквою Адвентистів сьомого дня, яку минають. Звістка під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч адресована Божій церкві, яка першою підлягає суду, а потім, при недільному законі, що невдовзі настане, другий голос вісімнадцятого розділу Об’явлення кличе Божу язичницьку отару вийти з Вавилона. Коли Ісая, у шостому розділі, представляє тих, хто приймає поклик бути посланим до бунтівного дому з лаодикійською звісткою, його попереджено, що це народ, який, бачачи, не сприймає, а слухаючи, не розуміє. Ісая записує ту саму ознаку, яку Ісус цитував із шостого розділу Ісаї, коли приписав цю ж ознаку прискіпливим юдеям, яких минали в історії Христа.

У дванадцятому розділі Єзекіїль також уживає ту саму термінологію, тим самим конкретно відносячи дванадцятий розділ до часу запечатання ста сорока чотирьох тисяч.

> І також прийшло до мене слово Господнє, говорячи: Сину людський, ти живеш посеред дому бунтівного, що має очі, щоб бачити, та не бачить; має вуха, щоб слухати, та не слухає: бо це дім бунтівний. Єзекіїль 12:1, 2.

Дванадцятий розділ Єзекіїля визначає час запечатування ста сорока чотирьох тисяч і, роблячи це, він викриває фальшиве послання про пізній дощ, яке проповідують п’яниці Єфрема, що правлять народом Єрусалима, п’яниці, які не можуть читати запечатану книгу. Їхнє фальшиве послання про пізній дощ ґрунтується на віднесенні пророчих видінь Слова Божого далеко в майбутнє.

У віршах з третього по п’ятнадцятий Єзекіїлю наказано зобразити, як Божий народ іде у вавилонський полон. Вавилонський полон представляє недільний закон, що незабаром настане, а потім у віршах із шістнадцятого по двадцятий він окреслює голод, який супроводжує знищення міст, що починається в годину великого землетрусу, тобто в момент недільного закону, який незабаром настане. Там також показано переваги сільського життя під час тієї кризи, а у віршах з двадцять першого по двадцять восьмий ми знаходимо уривок, який був визнаний нинішньою істиною в історії міллеритів. Цей уривок дослівно наведено в книзі «Велика боротьба» в описі історії міллеритів.

> І було до мене слово Господнє: Сину людський, що це за приповідка, яку ви маєте в землі Ізраїлевій, говорячи: «Дні подовжуються, і кожне видіння не справджується»? Тому скажи їм: Так говорить Господь Бог: Я покладу край цій приповідці, і більше не вживатимуть її як приповідку в Ізраїлі; але скажи їм: «Дні близькі, і здійснення кожного видіння». Бо не буде більше в домі Ізраїлевому ні марного видіння, ні улесливого ворожіння. Бо Я — Господь: я промовлю, і слово, яке я скажу, збудеться; воно більше не буде відкладатися; бо у ваші дні, о, доме непокірний, я скажу слово й виконаю його, говорить Господь Бог. І знову було до мене слово Господнє: Сину людський, ось з дому Ізраїлевого кажуть: «Видіння, яке він бачить, — на багато днів уперед, і він пророкує про далекі часи». Тому скажи їм: Так говорить Господь Бог: Жодне з моїх слів більше не буде відкладене, але слово, яке я сказав, буде виконане, говорить Господь Бог. Єзекіїля 12:21-28.

Фальшиве послання про пізній дощ, представлене в час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, стверджує: "дні тягнуться, і кожне видіння не збувається." Зрештою, хіба ті посланці, представлені Мойсеєм, Іллею, Єзекіїлем, Ісаєю та Іваном, не зазнали невдачі у своєму передбаченні щодо 18 липня 2020 року? Послання лаодикійського адвентиста в той час таке: "видіння, яке він бачить, — на багато днів уперед, і він пророкує про часи, що далеко попереду." У тій історії не лише здійсниться кожне видіння, але й посланець має сказати загубленому дому сучасного Ізраїлю: "Так говорить Господь Бог," "Я зроблю", щоб фальшиве "прислів'я" лаодикійського адвентизму "перестало існувати." Скажи їм, "Дні вже близько, і сповнення кожного видіння." "Жодне з моїх слів більше не буде відкладене, але слово, яке я сказав, звершиться, говорить Господь Бог."

Лаодикійське послання вимагає, щоб послання вказувало, що дні вже близько, коли має справдитися кожне видіння, і що ці дні — це дні запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Головна думка, яку не слід оминути в уривку, полягає в тому, що Бог прямо заявляє: у "днях", які означають період запечатування, Він припинить "марне видіння" Лаодикійського адвентизму, їхнє "лестиве ворожіння" і їхнє фальшиве "прислів’я". Бог припиняє їхнє фальшиве послання про пізній дощ перед скорим недільним законом, бо припиняє його в ті дні, про які Він говорить. Він припиняє його, утверджуючи істинне послання про пізній дощ, коли підносить тих, хто обраний бути знаменом при скорому настанні недільного закону. Ці обрані запечатані перед "землетрусом".

Інший спосіб, яким Він покладе край марній приповідці фальшивої вістки про пізній дощ, — це прихід неочікуваних і дедалі посилюваних Божих судів, що стануть приголомшливою несподіванкою для дітей темряви, але є частиною тієї самої вістки, яку діти світла заздалегідь провіщали. Історія, в яку ми тепер входимо, от-от зіткнеться з Божими судами. Ці суди неодноразово описані в Божому Слові, а період запечатування, який розпочався 11 вересня 2001 року, є тим етапом, у якому повинне звершитися кожне видіння, включно з видіннями Божих судів, бо Його Слово ніколи не виявляється марним.

У попередніх статтях ми показали, що перші три розділи книги Даниїла представляють три ангельські вістки з чотирнадцятого розділу Об’явлення. Другий розділ — це друга ангельська вістка і, отже, ілюстрація другого випробування у період запечатування. Першим випробуванням був перший розділ — дієтичне випробування на те, чи обере людина небесну їжу чи їжу Вавилону. Другий розділ був представлений прихованою істиною, що містилася в сні Навуходоносора про образ звірів, які є царствами.

Другий розділ Даниїла представляє випробування, пов’язане з образом звіра, під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, і в ньому міститься приховане розуміння, бо Навуходоносор не міг пригадати сон. Воно представляє приховану істину, яка розпечатується в історії ста сорока чотирьох тисяч, і приховану істину щодо царств біблійного пророцтва, представлених в образі. Воно становило випробування на життя або смерть для Даниїла і трьох мужів, а також для халдейських мудреців, які їли вавилонську їжу.

Еллен Уайт було показано, що образ звіра буде сформований «перед закриттям часу випробування, бо це велике випробування для Божого народу, через яке їхня вічна доля буде вирішена». Прихований сон Навуходоносора представляє це випробування. Прихована істина про образ, яка була відкрита в ці дні, коли вже не відкладається здійснення кожного видіння, полягає в тому, що Ісус, як Альфа й Омега, у першій і останній згадках про царства біблійного пророцтва вказав, що восьмий звір є з числа семи.

Восьмий звір із сімнадцятого розділу Об’явлення, який є з-поміж семи, — це папська влада, яка була повернена на престол землі, а глибша прихована таємниця, яка була об’явлена, полягає в тому, що коли Сполучені Штати утворюють у цій нації образ звіра, вони також представлятимуть явище восьмого, що є з-поміж семи. Шостий президент від часу кінця, що настав у 1989 році, який є багатим президентом, що сколихнув усе володіння дракона, отримав смертельну політичну рану з рук прогресивних, воук, ліберальних глобалістів у 2020 році, коли республіканський ріг був убитий на вулицях атеїстичним звіром з одинадцятого розділу Об’явлення.

Водночас рух третього ангела дістав смертельну рану 18 липня 2020 року від рук атеїстичного звіра з одинадцятого розділу Об'явлення. Цей рух складався з лаодикійських адвентистів сьомого дня, а у 2023 році рух був піднятий як філадельфійський рух третього ангела. Обидва роги були вбиті у 2020 році, і обидва роги постають після трьох із половиною символічних днів. Формування політичного образу звіра полягає у поєднанні церкви і держави у Сполучених Штатах, а звір, образ якого вони роблять в останні дні, — це восьмий звір, що є із семи. Коли у Сполучених Штатах буде сформовано образ звіра, він матиме ту саму пророчу ознаку восьмого звіра Риму.

Коли випробування образом звіра звершиться над істинним протестантським рогом, ті, хто розпізнають пророчі істини, пов’язані з формуванням образу звіра в обох рогах земного звіра, будуть запечатані навіки образом Христа. Ті нерозумні діви, що прийняли марне й лестливе видіння, сформують образ звіра навіки.

> Саме це бачив пророк Єзекіїль, коли перед його враженим поглядом поставали символи, що відкривали Силу, яка панує над справами земних правителів. Колеса, що перехрещувалися між собою, приводилися в рух чотирма живими істотами. Високо над усім цим 'була подоба престолу, на вигляд, мов сапфір; і над подобою престолу сиділа подоба, ніби людська постать.' Єзекіїля 1:26, RSV.

> Колеса, такі складні, що на перший погляд здавалося, ніби в них панує безлад, рухалися в досконалій злагоді. Небесні істоти приводили ті колеса в рух. Складний перебіг людських подій перебуває під Божим контролем. Серед чвар і метушні народів Той, Хто возсідає над херувимами, все ще керує справами цієї землі. Кожному народові й кожній людині Бог визначив місце у Своєму великому задумі. Сьогодні люди й народи власним вибором визначають свою долю, а Бог усе спрямовує для здійснення Своїх намірів.

> Пророцтва, які великий Я Є дав у Своєму Слові, вказують, де ми перебуваємо в перебігу віків. Усе, що пророцтво передвіщало до теперішнього часу, знайшло відображення на сторінках історії, і все, що ще має настати, сповниться за своєю чергою.

> Ознаки часу свідчать, що ми стоїмо на порозі великих і урочистих подій. Усе в нашому світі в сум'ятті. Спаситель пророкував про події, що передуватимуть Його приходу: «Ви почуєте про війни і чутки про війни... Народ повстане на народ, і царство на царство: і будуть голод, пошесті та землетруси в різних місцях». Матвія 24:6, 7. Правителі та державні діячі визнають, що ось-ось має відбутися щось велике й вирішальне — що світ стоїть на межі колосальної кризи.

> Біблія, і тільки Біблія, дає правильний погляд на події, що вже наперед відкидають свої тіні; звук їхнього наближення змушує землю тремтіти, а серця людей — мліти від страху. «Ось, Господь спустошить землю і зробить її пусткою, і переверне її поверхню та розсіє її мешканців». «Бо вони переступили закони, порушили постанови, зламали вічний заповіт. Тому прокляття пожирає землю, і її мешканці страждають за свою провину». Ісая 24:1, 5, 6, RSV.

> 'Горе! Бо той день великий, і немає подібного до нього: це саме час скорботи Якова; але він буде спасений з неї.' Єремія 30:7.

> «Бо ти вчинив Господа, який є моїм прибіжищем, Всевишнього — своєю оселею; не спіткає тебе лихо, і жодна пошесть не наблизиться до твого житла». Псалом 91:9, 10.

> Бог не підведе свою церкву у годину її найбільшої небезпеки. Він пообіцяв визволення. Принципи Його царства будуть вшановані усіма під сонцем. Історичні нариси 277–279.

«Складне переплетіння людських подій» — це те, що було представлено колесами, які перетиналися з колесами, у видінні Єзекіїля про Святе Святих, під час запечатування. Ті події перебувають під божественним контролем, бо вони є сповненням усіх видінь Божого Слова, що знаходять своє остаточне й досконале здійснення в час запечатування. Є «звук», який означує «приголомшливу кризу», усвідомлення якої «світ на межі». Цей «звук» змушує «землю тремтіти, а серця людей мліти від страху». І тремтіння землі, і те, що серця людей мліють від страху, є символами звуку сьомої й останньої Сурми, яка є третім горем.

Розгнівання народів ісламом третього горя подібне до жінки в муках пологів, тож воно уособлює зростаючу, ескалуючу кризу. Ця ескалуюча криза почалася 11 вересня 2001 року; а 7 жовтня 2023 року настав наступний надзвичайно сильний приступ родових мук, і, оскільки Боже Слово ніколи не підводить, дуже скоро настане наступний, і він буде ще руйнівнішим. Ви все ще живете у місті?

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> «Пророкові колесо в колесі, вигляд живих істот, пов’язаних із ними, — усе здавалося заплутаним і незбагненним. Але серед коліс видно руку Безмежної Мудрості, і досконалий порядок є результатом її праці. Кожне колесо, кероване рукою Божою, діє в досконалій гармонії з кожним іншим колесом. Мені було показано, що людські знаряддя схильні прагнути надмірної влади й намагатися керувати справою самі. Вони занадто часто залишають Господа Бога, Могутнього Діяча, поза своїми методами й планами і не довіряють Йому всього, що стосується поступу справи. Нікому не слід і на мить уявляти, що він здатний керувати тим, що належить Великому Я Є. Бог у Своєму провидінні готує шлях, щоб справу виконували людські знаряддя. Тож нехай кожен стане на свій пост обов’язку, виконає свою частку для цього часу і знає, що Бог є його Учителем». Свідчення, том 9, с. 259.

Back to Articles