Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty-Seven

Книга Даниїла - Номер сто сорок сім

The Role of Religious Movements in Shaping American Politics: From Pat Robertson to the Christian Coalition

Роль релігійних рухів у формуванні американської політики: від Пата Робертсона до Християнської коаліції

Author

Jeff Pippenger

Published

March 20, 2024

Formats

PDF
Word

We ended the last article with the following paragraph:

Ми завершили попередню статтю наступним абзацом:

> “The miracle-working power manifested through spiritualism will exert its influence against those who choose to obey God rather than men. Communications from the spirits will declare that God has sent them to convince the rejecters of Sunday of their error, affirming that the laws of the land should be obeyed as the law of God. They will lament the great wickedness in the world and second the testimony of religious teachers that the degraded state of morals is caused by the desecration of Sunday. Great will be the indignation excited against all who refuse to accept their testimony.” The Great Controversy, 589, 590.

> Чудотворна сила, що проявляється через спіритизм, справлятиме свій вплив проти тих, хто обирає коритися Богові, а не людям. Повідомлення від духів заявлятимуть, що Бог послав їх переконати тих, хто відкидає неділю, у їхній помилці, стверджуючи, що законам країни слід коритися так само, як Божому закону. Вони оплакуватимуть велике беззаконня у світі й підтримають свідчення релігійних учителів, що занепад моралі спричинений оскверненням неділі. Велике обурення спалахне проти всіх, хто відмовиться прийняти їхнє свідчення. Велика боротьба, 589, 590.

The “testimony of religious teachers that the degraded state of morals is caused by the desecration of Sunday,” is a waymark of the history that leads to the enforcement of the worship of the sun in the United States. Pat Robertson, the American televangelist and founder of the Christian Broadcasting Network (CBN) and the Christian Coalition, ran for President of the United States in the Republican primaries in 1988. Robertson’s campaign focused on mobilizing conservative Christian voters and advocating for social and moral issues aligned with his evangelical beliefs. At the time of the end in 1989, in the history of the first of the eight final presidents, the leader and founder of the Christian Coalition ran for president. The presidential history of Reagan, typifies the history of the last Republican president.

«Свідчення релігійних учителів про те, що занепад моралі спричинений оскверненням неділі», є віхою в історії, що веде до запровадження примусового поклоніння сонцю у Сполучених Штатах. Пат Робертсон, американський телепроповідник і засновник Christian Broadcasting Network (CBN) та Christian Coalition, балотувався на посаду президента США на праймеріз Республіканської партії у 1988 році. Кампанія Робертсона була зосереджена на мобілізації консервативних християнських виборців та відстоюванні соціальних і моральних питань, що узгоджувалися з його євангелікальними переконаннями. У 1989 році, у «часі кінця», в історії першого з восьми останніх президентів, лідер і засновник Christian Coalition балотувався на посаду президента. Історія президентства Рейгана типізує історію останнього республіканського президента.

The judgments of God are about to produce the environment that fulfills the previous passage from The Great Controversy, and which parallels the work of the Christian Coalition. The Christian Coalition came about to address the moral and social problems that Sister White identifies are unsolvable by those who hold the reins of government. The Christian Coalition in the history of Reagan, represents a similar movement in the very near future. Prophetically the Christian Coalition was typified by the National Reform Movement during the Sunday law crisis connected with the Blair Bills in the 1880’s and 1890’s. The National Reform Movement was formed in 1888, and Sister White specifically addressed that movement in her writings.

Суди Божі невдовзі створять середовище, яке відповідає попередньому уривку з «Великої боротьби» і яке перегукується з діяльністю Християнської коаліції. Християнська коаліція виникла, щоб займатися моральними та соціальними проблемами, які, як зазначає Сестра Вайт, є нерозв’язними для тих, хто тримає віжки влади. Християнська коаліція за часів Рейгана репрезентує подібний рух у найближчому майбутньому. З пророчої точки зору прообразом Християнської коаліції був Національний реформаторський рух під час кризи недільного закону, пов’язаної із законопроєктами Блера у 1880-х і 1890-х роках. Національний реформаторський рух був сформований у 1888 році, і Сестра Вайт конкретно розглядала цей рух у своїх писаннях.

> “A great crisis awaits the people of God. A crisis awaits the world. The most momentous struggle of all the ages is just before us. Events which for more than forty years we have upon the authority of the prophetic word declared to be impending are now taking place before our eyes. Already the question of an amendment to the Constitution restricting liberty of conscience has been urged upon the legislators of the nation. The question of enforcing Sunday observance has become one of national interest and importance. We well know what the result of this movement will be. But are we ready for the issue? Have we faithfully discharged the duty which God has committed to us of giving the people warning of the danger before them?

> На народ Божий чекає велика криза. На світ чекає криза. Найвирішальніша боротьба всіх віків уже перед нами. Події, які понад сорок років ми, на підставі пророчого слова, оголошували такими, що насуваються, тепер відбуваються на наших очах. Вже перед законодавцями країни поставлено питання про поправку до Конституції, що обмежує свободу совісті. Питання примусового святкування неділі стало предметом загальнонаціонального інтересу й значення. Ми добре знаємо, яким буде наслідок цього руху. Але чи готові ми до цього протистояння? Чи вірно ми виконали обов’язок, який Бог доручив нам: попередити людей про небезпеку, що стоїть перед ними?

> “There are many, even of those engaged in this movement for Sunday enforcement, who are blinded to the results which will follow this action. They do not see that they are striking directly against religious liberty. There are many who have never understood the claims of the Bible Sabbath and the false foundation upon which the Sunday institution rests. Any movement in favor of religious legislation is really an act of concession to the papacy, which for so many ages has steadily warred against liberty of conscience. Sunday observance owes its existence as a so-called Christian institution to “the mystery of iniquity;” and its enforcement will be a virtual recognition of the principles which are the very cornerstone of Romanism. When our nation shall so abjure the principles of its government as to enact a Sunday law, Protestantism will in this act join hands with popery; it will be nothing else than giving life to the tyranny which has long been eagerly watching its opportunity to spring again into active despotism.

> Є багато, навіть серед тих, хто залучений до цього руху за примусове дотримання неділі, хто засліплений щодо наслідків, які спричинить цей крок. Вони не бачать, що завдають прямого удару по релігійній свободі. Є багато таких, хто ніколи не розумів вимог біблійної суботи та того хибного підґрунтя, на якому тримається недільна установа. Будь-який рух на користь релігійного законодавства насправді є актом поступки папству, яке протягом віків послідовно вело війну проти свободи совісті. Дотримання неділі завдячує своїм існуванням як так званої християнської установи «таємниці беззаконня»; а примус до нього буде фактичним визнанням принципів, які є самим наріжним каменем романізму. Коли наша нація настільки зречеться принципів свого державного ладу, що ухвалить недільний закон, протестантизм цим актом простягне руку папізму; це буде нічим іншим, як наданням життя тиранії, яка давно пильно чатувала на нагоду знову розгорнути активний деспотизм.

> “The National Reform movement, exercising the power of religious legislation, will, when fully developed, manifest the same intolerance and oppression that have prevailed in past ages. Human councils then assumed the prerogatives of Deity, crushing under their despotic power liberty of conscience; and imprisonment, exile, and death followed for those who opposed their dictates. If popery or its principles shall again be legislated into power, the fires of persecution will be rekindled against those who will not sacrifice conscience and the truth in deference to popular errors. This evil is on the point of realization.

> Рух Національної Реформи, здійснюючи повноваження релігійного законодавства, коли повністю сформується, виявить ту саму нетерпимість і гноблення, які панували в минулі віки. Тоді людські собори привласнювали собі прерогативи Божества, пригнічуючи своєю деспотичною владою свободу совісті; а на тих, хто противився їхнім диктатам, чекали ув’язнення, вигнання та смерть. Якщо папізм або його принципи знову будуть узаконені й піднесені до влади, вогонь переслідувань знову розгориться проти тих, хто не пожертвує совістю і правдою на догоду поширеним помилкам. Це зло стоїть на порозі здійснення.

> “When God has given us light showing the dangers before us, how can we stand clear in His sight if we neglect to put forth every effort in our power to bring it before the people? Can we be content to leave them to meet this momentous issue unwarned?

> Коли Бог дав нам світло, яке показує небезпеки, що стоять перед нами, як ми можемо бути чистими в Його очах, якщо ми знехтуємо докласти всіх зусиль, на які ми спроможні, щоб донести це до людей? Чи можемо ми задовольнитися тим, щоб залишити їх зустріти це доленосне питання без попередження?

> “There is a prospect before us of a continued struggle, at the risk of imprisonment, loss of property, and even of life itself, to defend the law of God, which is made void by the laws of men. In this situation worldly policy will urge an outward compliance with the laws of the land, for the sake of peace and harmony. And there are some who will even urge such a course from the Scripture: ‘Let every soul be subject unto the higher powers…. The powers that be are ordained of God.’

> Перед нами постає перспектива тривалої боротьби, з ризиком ув’язнення, втрати майна і навіть самого життя, щоб захистити Божий закон, який людські закони роблять недійсним. У такій ситуації світська політика спонукатиме до зовнішньої покори законам країни заради миру та злагоди. І будуть такі, що навіть наполягатимуть на такому кроці, посилаючись на Писання: 'Нехай усяка душа підкоряється вищим владам.... Існуючі влади встановлені Богом.'

> “But what has been the course of God’s servants in ages past? When the disciples preached Christ and Him crucified, after His resurrection, the authorities commanded them not to speak any more nor to teach in the name of Jesus. ‘But Peter and John answered and said unto them, Whether it be right in the sight of God to hearken unto you more than unto God, judge ye. For we cannot but speak the things which we have seen and heard.’ They continued to preach the good news of salvation through Christ, and the power of God witnessed to the message.” Testimonies, volume 5, 711–713.

> Але як діяли Божі слуги в минулі віки? Після Його воскресіння, коли учні проповідували Христа і Його розп’ятого, влада наказала їм більше не говорити й не навчати в ім’я Ісуса. «А Петро й Іван у відповідь сказали їм: Чи правильно перед Богом слухатися вас більше, ніж Бога, судіть самі. Бо ми не можемо не говорити про те, що ми бачили й чули». Вони продовжували проповідувати добру звістку про спасіння через Христа, і сила Божа засвідчувала істинність цього послання. Свідчення, том 5, 711–713.

The judgments of God are about to produce an environment in the social, economic and religious sphere within the United States, that produces the logic for religious leaders to begin to call for a revival of public morality, as was typified in the 1880’s and 1890’s, and then again in the history of the president who marked the time of the end in 1989. “A great crisis awaits the people of God. A crisis awaits the world.” Sister White asks two questions, “When God has given us light showing the dangers before us, how can we stand clear in His sight if we neglect to put forth every effort in our power to bring it before the people? Can we be content to leave them to meet this momentous issue unwarned?”

Божі суди ось-ось сформують у Сполучених Штатах соціальне, економічне та релігійне середовище, яке стане підґрунтям для того, щоб релігійні лідери почали закликати до відродження суспільної моралі, як це вже було в 1880-х і 1890-х роках, а потім знову — в історії президента, який позначив час кінця у 1989 році. «Велика криза чекає народ Божий. Криза чекає світ». Сестра Вайт ставить два запитання: «Коли Бог дав нам світло, що показує небезпеки, які перед нами, як ми можемо бути бездоганними в Його очах, якщо знехтуємо докласти всіх зусиль, які в наших силах, щоб донести це до людей? Чи можемо ми задовольнитися тим, щоб залишити їх зустріти цю доленосну проблему непопередженими?»

What light has there been showing the dangers before us, and if there has been no light, how could a loving God hold His people accountable for not presenting a warning message, if they had never heard that warning message? Dear Reader, you will be held accountable for the light represented by these articles.

Яке світло було дано, що вказувало на небезпеки перед нами, і якщо світла не було, як міг би люблячий Бог вважати Його народ відповідальним за те, що вони не проголошували застережного послання, якщо вони ніколи не чули цього застережного послання? Дорогий читачу, ти нестимеш відповідальність за світло, представлене цими статтями.

The specific descriptions of the characteristics of the Democrat dragon power, the Republican false prophet power, the papal power, Islam and the Laodicean Adventist church, as well as literal Israel in these articles will be considered as hate speech by the powers that be, but they are the message from God’s Word that is established by the methodology of line upon line, and those lines are crying out that the judgments of God are about to increase and escalate in frequency.

Конкретні описи характеристик влади дракона демократів, влади лжепророка республіканців, папської влади, ісламу та Лаодикійської адвентистської церкви, а також буквального Ізраїлю в цих статтях будуть розцінені тими, хто при владі, як мова ненависті, але вони є звісткою з Божого Слова, утвердженою методологією «рядок на рядок», і ці рядки волають, що Божі суди ось-ось посиляться та почастішають.

Prophetically the Christian Coalition that came together in the history just prior to the time of the end in 1989, has a more significant application than simply the parallel to the 1880’s and the 1890’s. In the passage we just cited from Sister White she identifies spiritualism as one of two ways Satan takes the world captive, and then spends some words addressing the miracles that he will perform.

У пророчому сенсі Християнська коаліція, що сформувалася в історії безпосередньо перед часом кінця у 1989 році, має вагоміше застосування, ніж просто паралель до 1880-х і 1890-х років. В уривку, який ми щойно процитували у Сестри Вайт, вона визначає спіритизм як один із двох шляхів, якими Сатана поневолює світ, а далі зупиняється на чудесах, які він звершуватиме.

After the election of 1988, thus after the arrival of the Christian Coalition, there was a tremendous manifestation of satanic miracles in the realm of the dragon, the realm of the beast and the realm of the false prophet. It is important to align these phenomenon’s correctly, for they typify the arrival of Satan personating Christ after the soon coming Sunday law in the United States.

Після виборів 1988 року, а отже після появи Християнської коаліції, відбувся потужний вияв сатанинських чудес у царині дракона, у царині звіра та у царині лжепророка. Важливо правильно співвіднести ці явища, бо вони є прообразом приходу Сатани, який видаватиме себе за Христа, після недільного закону, що незабаром настане у Сполучених Штатах.

In the realm of Catholicism, in the 1990’s the world watched as the apparitions of the so-called virgin Mary, with the accompanying miracles of bleeding statues of saints, miracles of apparitions in the sky, raining of flower petals from cloudless skies, and other absurd satanic miracles. Pilgrimages of thousands of people all around the world were carried out by the masses during those times, drawn into the delusions accomplished by these events. Books were written about them, journalists investigated, magazines such as Time and Newsweek illustrated these things on their front page.

У лоні католицизму в 1990-х роках світ спостерігав явлення так званої Діви Марії, що супроводжувалися чудесами — кровоточивими статуями святих, явленнями в небі, дощем із пелюсток квітів з безхмарного неба та іншими абсурдними сатанинськими чудесами. У ті часи по всьому світу масово здійснювалися паломництва тисяч людей, втягнутих в оману, створену цими подіями. Про це писали книги, журналісти проводили розслідування, а журнали на кшталт Time і Newsweek виносили це на свої перші шпальти.

In the realm of the dragon the Hindu statues of India manifested satanic miracles by the statues drinking spoons or glasses of drink offerings that were placed upon the statue’s mouths. The phenomenon that began in one small village in India spread, like the frogs of Egypt, across the whole country. The BBC television news did a commentary on the phenomenon, and as an afterthought the BBC reporter on television raised the question, “I wonder what would happen if we went to the London Museum tomorrow and offered one of the Hindu statues a glass of milk?” The next days evening news showed the very same reporter at the London Museum, and while the cameras rolled, he offered the large Hindu statue a glass of milk. When the glass touched the lips of the statue the milk was immediately sucked into the statue.

У царстві дракона індуїстські статуї Індії виявляли сатанинські чудеса: статуї «пили» з ложок або склянок жертовні напої, які прикладали до їхніх вуст. Явище, що почалося в одному невеликому селі в Індії, поширилося, як жаби Єгипту, по всій країні. Телевізійні новини Бі-Бі-Сі дали коментар щодо цього явища, а потім, ніби між іншим, репортер Бі-Бі-Сі в ефірі поставив запитання: «Цікаво, що сталося б, якби ми завтра пішли до Лондонського музею і запропонували одній із індуїстських статуй склянку молока?» Вечірні новини наступного дня показали того самого репортера в Лондонському музеї, і, поки тривала зйомка, він запропонував великій індуїстській статуї склянку молока. Коли склянка торкнулася вуст статуї, молоко негайно було всмоктане статуєю.

Within the spiritualism of the American Indian prophecies, the white buffalo known as “Miracle,” was born on August 20, 1994, on the farm of Dave and Valerie Heider near Janesville, Wisconsin. Miracle was born with white fur, and her birth was considered by some to be a fulfillment of a Native American prophecy. In various Native American traditions, the birth of a white buffalo is seen as a sacred and significant event, symbolizing unity, peace, and spiritual renewal. Miracle gained widespread attention and became a symbol of hope and spiritual significance for many people. The prophecy of the white buffalo is traced back, and directly associated with the most sacred relic of the native American’s spiritualistic religion, for it is in the initial story of the white buffalo, that the “piece pipe” was introduced into the culture.

У межах духовності пророцтв корінних американців білий бізон, відомий як «Miracle», народилася 20 серпня 1994 року на фермі Дейва та Валері Гайдерів поблизу Джейнсвілла, штат Вісконсін. Miracle народилася з білим хутром, і деякі вважали її народження здійсненням пророцтва корінних американців. У різних традиціях корінних американців народження білого бізона вважається священною та значущою подією, що символізує єдність, мир і духовне оновлення. Miracle здобула широку увагу й стала для багатьох людей символом надії та духовної значущості. Пророцтво про білого бізона простежується та безпосередньо пов’язане з найсвятішою реліквією спіритуалістичної релігії корінних американців, адже саме в первісній історії про білого бізона в культуру було введено «piece pipe».

In 1994, in the realm of the false prophet of apostate Protestantism, the Holy Laughter movement, also known as the Toronto Blessing, began in January 1994 at the Toronto Airport Vineyard Church (now known as Catch The Fire Toronto) in Toronto, Ontario, Canada. It was during a series of revival meetings led by pastors John and Carol Arnott that the phenomenon of uncontrollable laughter, along with other manifestations such as shaking, crying, and falling down, or imitating animals and the animals sounds (often referred to as being “slain in the Spirit” or “drunk in the Lord”), began to occur among congregants.

1994 року, у царині лжепророка відступницького протестантизму, рух Святого сміху, також відомий як «Торонське благословення», розпочався в січні 1994 року в церкві Toronto Airport Vineyard (нині відомій як Catch The Fire Toronto) у Торонто, Онтаріо, Канада. Під час серії відродницьких зібрань, очолюваних пасторами Джоном і Керол Арнотт, серед присутніх почало виявлятися явище неконтрольованого сміху разом з іншими проявами, такими як тремтіння, плач і падіння, або наслідування тваринам та їхнім звукам (що часто називають «поверженням у Дусі» або «сп’янінням у Господі»).

The laughter and other manifestations were attributed by participants to the presence and work of the Holy Spirit, leading to the term “Holy Laughter” being used to describe the phenomenon. The revival meetings at the Toronto Airport Vineyard Church attracted attention and visitors from around the world, leading to the spread of the movement to other churches and communities. People came from around the world to experience the laughter, and when they returned to their home churches, those churches would often then begin to manifest the same demonic manifestations.

Сміх та інші прояви учасники приписували присутності й дії Святого Духа, внаслідок чого для опису цього явища став уживатися термін «Святий сміх». Пробудницькі зібрання в Церкві «Вайн’ярд» в аеропорту Торонто привернули увагу й залучили відвідувачів з усього світу, що спричинило поширення руху на інші церкви й спільноти. Люди приїздили з усього світу, щоб пережити цей сміх, а коли вони поверталися у свої помісні церкви, ті церкви нерідко починали виявляти ті самі демонічні явища.

Pat Robertson founded the Christian Broadcasting Network (CBN) in 1960. CBN was one of the first television networks dedicated to Christian programming, and it played a significant role in the growth of the Christian broadcasting industry in the United States. Over the years, CBN has expanded its reach and influence through television, radio, and digital media, becoming one of the largest Christian media organizations in the world.

Пат Робертсон заснував Мережу християнського мовлення (CBN) у 1960 році. CBN була однією з перших телевізійних мереж, присвячених християнським програмам, і вона відіграла значну роль у зростанні індустрії християнського мовлення у Сполучених Штатах. З роками CBN розширила своє охоплення та вплив через телебачення, радіо й цифрові медіа, ставши однією з найбільших християнських медіаорганізацій у світі.

In 1988, he founded the Christian Coalition, and ran for the presidency of the United States. His beliefs are traced back to the National Reform Movement and the Lord’s Day Alliance. Both of those organizations began in 1888, and advocated for various social reforms based on Christian principles, including the prohibition of alcohol, women’s suffrage, and the observance of the Sabbath (Sunday) as a day of rest and worship. The movement was influenced by evangelical Protestantism and sought to establish a “Christian nation” guided by biblical principles. Robertson represented the same principles as both the National Reform Movement, and the Lord’s Day Alliance. For that reason, he also established Regent University.

У 1988 році він заснував Християнську коаліцію і балотувався на посаду президента Сполучених Штатів. Його переконання беруть початок від Національного реформаторського руху та Альянсу Дня Господнього. Обидві ці організації виникли 1888 року й виступали за різні соціальні реформи на основі християнських принципів, зокрема за заборону алкоголю, виборче право для жінок і дотримання суботи (неділі) як дня відпочинку та богослужіння. На цей рух вплинув євангельський протестантизм, і він прагнув утвердити «християнську націю», керовану біблійними принципами. Робертсон відстоював ті самі засади, що й Національний реформаторський рух і Альянс Дня Господнього. З цієї причини він також заснував Університет Ріджент.

Pat Robertson established Regent University in 1977, in agreement with the Catholic doctrine which William Miller so boldly opposed. Catholicism and apostate Protestantism employ a satanic biblical methodology that among other unsanctified fruits, produces the belief that there will be a thousand years of peace before Jesus actually returns. Robertson believes his university trains men and women to be those who will run Christ’s thousand-year government during the biblical Millennium. The term “regent” means, someone who acts as a representative or deputy for a ruler or monarch, who is out of the country.

Пат Робертсон заснував Університет Ріджент у 1977 році, у згоді з католицькою доктриною, якій Вільям Міллер так сміливо протистояв. Католицизм і відступницький протестантизм застосовують сатанинську біблійну методологію, яка, серед інших неосвячених плодів, породжує віру в те, що буде тисяча років миру перед тим, як Ісус насправді повернеться. Робертсон вважає, що його університет готує чоловіків і жінок стати тими, хто керуватиме тисячолітнім урядом Христа під час біблійного тисячоліття. Термін «regent» означає особу, яка діє як представник або заступник правителя чи монарха, який перебуває за межами країни.

Before the time of the end in 1989, beginning at least by 1960, the modern counterparts of the organizations who were pushing for Sunday legislation in 1888, arrived into history. After 1989, satanic manifestations rocked all three elements of the religious realm of the dragon, the beast, and the false prophet. Jesus always identifies the end of a thing with the beginning of a thing, and 1989, “the time of the end” in verse forty of Daniel eleven, begins a prophetic period that ends at the soon-coming Sunday law of verse forty-one. When that Sunday law arrives, Satan appears to “personate” Christ, and his crowning act of deception begins, with miracles and healings.

Ще до «часу кінця» в 1989 році, починаючи щонайменше з 1960 року, на історичній арені з’явилися сучасні аналоги організацій, які в 1888 році домагалися недільного законодавства. Після 1989 року сатанинські прояви сколихнули всі три елементи релігійної сфери — дракона, звіра та лжепророка. Ісус завжди ототожнює кінець чогось із його початком, і 1989 рік, «час кінця» у сороковому вірші одинадцятого розділу Даниїла, розпочинає пророчий період, що завершується недільним законом сорок першого вірша, який невдовзі настане. Коли цей недільний закон настане, Сатана з’явиться, щоб «видавати себе за» Христа, і розпочнеться його коронний акт обману — з чудесами та зціленнями.

The history that begins that prophetic period identifies a work of an apostate Protestant movement, that leads to the Sunday law, which was typified by 1989, the beginning of that period. In 1989, the “wall” of “the iron curtain” came down, and at the end of this period the “wall of separation of Church and State” comes down. The beginning of the period marks the first two presidents of the eight final presidents. The beginning marks the papacy overcoming its enemy of atheism in the Soviet Union, and the last marks the papacy overcoming its enemy of Protestantism in the United States. The beginning identifies the first of those eight presidents (a Republican), joining hands with the antichrist of Bible prophecy, and the ending marks the last of those eight presidents joining hands with the antichrist of Bible prophecy. That first president is understood to be responsible for bringing down the wall, and the last is the one who will build the wall.

Історія, що започатковує той пророчий період, вказує на діяльність відступницького протестантського руху, яка веде до недільного закону, що був типологічно позначений 1989 роком, початком того періоду. У 1989 році «стіна» «залізної завіси» впала, а наприкінці цього періоду падає «стіна відокремлення церкви від держави». Початок цього періоду позначає перших двох президентів із восьми останніх президентів. Початок означає, що папство долає свого ворога — атеїзм — у Радянському Союзі, а кінець означає, що папство долає свого ворога — протестантизм — у Сполучених Штатах. Початок визначає першого з тих восьми президентів (республіканця), який єднається з антихристом біблійного пророцтва, а кінець позначає останнього з тих восьми президентів, який єднається з антихристом біблійного пророцтва. Вважається, що саме той перший президент відповідає за повалення стіни, а останній — той, хто збудує стіну.

In 1960, through to the time of the end in 1989, the modern National Reform Movement began. After the election, satanic miracles began. Before the Sunday law the final manifestation of the national reformers will raise their political head again. At the Sunday law, the time has come for the marvelous working of Satan. In advance of the Sunday law there will, of prophetic necessity, need to be judgments which not only remove the national prosperity of the United States, but those judgments will of prophetic necessity need to be so severe and fearful that the logic is put in place that allows for those in the final national reform movement, the Christian Nationalists, to be identifying the reason for those judgments, as the citizens who are desecrating what they call the Lord’s Day.

Сучасний Національний реформаторський рух розпочався у 1960 році й тривав до часу кінця у 1989 році. Після виборів почалися сатанинські чудеса. Перед недільним законом остаточний вияв національних реформаторів знову підніме свою політичну голову. За недільного закону настане час дивовижної дії Сатани. Напередодні запровадження недільного закону з пророчої необхідності мають відбутися суди, які не лише позбавлять Сполучені Штати національного процвітання, але й, з тієї ж пророчої необхідності, мусять бути настільки суворими й страшними, щоб була закладена така логіка, яка дозволить учасникам остаточного національного реформаторського руху, християнським націоналістам, визначати причиною цих судів громадян, що оскверняють те, що вони називають Днем Господнім.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “If our people continue in the listless attitude in which they have been, God cannot pour upon them His Spirit. They are unprepared to co-operate with Him. They are not awake to the situation and do not realize the threatened danger. They should feel now, as never before, their need of vigilance and concerted action.

> Якщо наш народ і далі перебуватиме в тій байдужості, в якій був, Бог не зможе вилити на них Свого Духа. Вони не готові співпрацювати з Ним. Вони не бачать реального стану речей і не усвідомлюють небезпеки, що загрожує. Тепер, як ніколи раніше, вони повинні відчути свою потребу в пильності та злагоджених діях.

> “The peculiar work of the third angel has not been seen in its importance. God meant that His people should be far in advance of the position which they occupy today. But now, when the time has come for them to spring into action, they have the preparation to make. When the National Reformers began to urge measures to restrict religious liberty, our leading men should have been alive to the situation and should have labored earnestly to counteract these efforts. It is not in the order of God that light has been kept from our people—the very present truth which they needed for this time. Not all our ministers who are giving the third angel’s message really understand what constitutes that message. The National Reform movement has been regarded by some as of so little importance that they have not thought it necessary to give much attention to it and have even felt that in so doing they would be giving time to questions distinct from the third angel’s message. May the Lord forgive our brethren for thus interpreting the very message for this time.

> Особливе діло третього ангела не було визнане у всій своїй важливості. Бог бажав, щоб Його народ був далеко попереду того становища, яке він займає сьогодні. Але тепер, коли настав час їм стати до дії, їм ще потрібно підготуватися. Коли Національні реформатори почали наполягати на заходах для обмеження релігійної свободи, наші провідні люди мали бути пильними щодо ситуації й старанно працювати, щоб протидіяти цим зусиллям. Не в Божому порядку, щоб світло — саме та теперішня істина, яка була потрібна на цей час — було утримане від нашого народу. Не всі наші служителі, які проголошують вістку третього ангела, насправді розуміють, у чому полягає ця вістка. Рух Національної реформи деякі вважали настільки малозначущим, що не вважали за потрібне приділяти йому багато уваги і навіть думали, що, роблячи це, вони приділятимуть час питанням, відокремленим від вістки третього ангела. Нехай Господь простить наших братів за те, що вони таким чином тлумачили саму вістку для цього часу.

> “The people need to be aroused in regard to the dangers of the present time. The watchmen are asleep. We are years behind. Let the chief watchmen feel the urgent necessity of taking heed to themselves, lest they lose the opportunities given them to see the dangers.

> Потрібно пробудити народ щодо небезпек теперішнього часу. Сторожі сплять. Ми відстали на роки. Нехай головні сторожі усвідомлять нагальну необхідність пильнувати самих себе, щоб не втратити надані їм можливості побачити небезпеки.

> “If the leading men in our conferences do not now accept the message sent them by God, and fall into line for action, the churches will suffer great loss. When the watchman, seeing the sword coming, gives the trumpet a certain sound, the people along the line will echo the warning, and all will have opportunity to make ready for the conflict. But too often the leader has stood hesitating, seeming to say: ‘Let us not be in too great haste. There may be a mistake. We must be careful not to raise a false alarm.’ The very hesitancy and uncertainty on his part is crying: “‘Peace and safety.” Do not get excited. Be not alarmed. There is a great deal more made of this religious amendment question than is demanded. This agitation will all die down.’ Thus he virtually denies the message sent from God, and the warning which was designed to stir the churches fails to do its work. The trumpet of the watchman gives no certain sound, and the people do not prepare for the battle. Let the watchman beware lest, through his hesitancy and delay, souls shall be left to perish, and their blood shall be required at his hand.

> «Якщо провідні люди на наших конференціях тепер не приймуть послання, надіслане їм Богом, і не стануть у лад до дії, церкви зазнають великої втрати. Коли сторож, побачивши, що наближається меч, дає трубі певний звук, люди по всій лінії підхоплять попередження, і всі матимуть нагоду приготуватися до боротьби. Але надто часто керівник стоїть, вагаючись, наче каже: ‘Не будемо надто квапитися. Може бути помилка. Ми маємо бути обережними, щоб не підняти фальшиву тривогу’. Сама його нерішучість і невпевненість волають: ‘Мир і безпека. Не хвилюйтеся. Не тривожтеся. Цьому питанню релігійної поправки надають набагато більшого значення, ніж воно того вимагає. Усе це збурення ущухне’. Таким чином він фактично відкидає послання, надіслане Богом, і попередження, яке мало збудити церкви, не виконує своєї роботи. Труба сторожа не дає певного звуку, і люди не готуються до битви. Нехай сторож остерігається, аби через його вагання та зволікання душі не були залишені на погибель, і щоб їхня кров не була спитана з його руки».

> “We have been looking many years for a Sunday law to be enacted in our land; and, now that the movement is right upon us, we ask: Will our people do their duty in the matter? Can we not assist in lifting the standard and in calling to the front those who have a regard for their religious rights and privileges? The time is fast approaching when those who choose to obey God rather than man will be made to feel the hand of oppression. Shall we then dishonor God by keeping silent while His holy commandments are trodden underfoot?

> Довгі роки ми чекали, щоб у нашій країні було ухвалено недільний закон; а тепер, коли цей рух уже на порозі, ми питаємо: чи виконає наш народ свій обов’язок у цій справі? Хіба ми не можемо допомогти піднести знамено і вивести на передову тих, хто шанує свої релігійні права та привілеї? Швидко наближається час, коли ті, хто обирає коритися Богові, а не людям, будуть змушені відчути руку гноблення. Чи будемо ми тоді безчестити Бога, зберігаючи мовчання, поки Його святі заповіді топчуть під ногами?

> “While the Protestant world is by her attitude making concessions to Rome, let us arouse to comprehend the situation and view the contest before us in its true bearings. Let the watchmen now lift up their voice and give the message which is present truth for this time. Let us show the people where we are in prophetic history and seek to arouse the spirit of true Protestantism, awaking the world to a sense of the value of the privileges of religious liberty so long enjoyed.

> Поки протестантський світ своєю позицією йде на поступки Риму, пробудімося, щоб усвідомити ситуацію і побачити боротьбу, що перед нами, в її справжньому світлі. Нехай сторожі нині піднесуть свій голос і проголосять вістку, яка є теперішньою істиною для цього часу. Покажімо людям, де ми перебуваємо в пророчій історії, і прагнімо пробудити дух істинного протестантизму, пробуджуючи в світі усвідомлення цінності привілеїв релігійної свободи, якими так довго користувалися.

> “God calls upon us to awake, for the end is near. Every passing hour is one of activity in the heavenly courts to make ready a people upon the earth to act a part in the great scenes that are soon to open upon us. These passing moments, that seem of so little value to us, are weighty with eternal interests. They are molding the destiny of souls for everlasting life or eternal death. The words we utter today in the ears of the people, the works we are doing, the spirit of the message we are bearing, will be a savor of life unto life or of death unto death.

> Бог закликає нас пробудитися, бо кінець близько. Кожна минаюча година — це час діяльності в небесних дворах, спрямованої на приготування народу на землі до того, щоб він узяв участь у великих подіях, які невдовзі розгорнуться перед нами. Ці минаючі миті, що здаються нам такими незначними, мають велику вагу з погляду вічності. Вони формують долю душ — для вічного життя або вічної смерті. Слова, які ми сьогодні промовляємо до людей, діла, які ми робимо, дух послання, яке ми несемо, будуть пахощами життя на життя або смерті на смерть.

> “My brethren, do you realize that your own salvation, as well as the destiny of other souls, depends upon the preparation you now make for the trial before us? Have you that intensity of zeal, that piety and devotion, which will enable you to stand when opposition shall be brought against you? If God has ever spoken by me, the time will come when you will be brought before councils, and every position of truth which you hold will be severely criticized. The time that so many are now allowing to go to waste should be devoted to the charge that God has given us of preparing for the approaching crisis.” Testimonies, volume 5, 714–716.

> "Брати мої, чи усвідомлюєте ви, що ваше власне спасіння, а також доля інших душ, залежить від тієї підготовки, яку ви зараз здійснюєте до випробування, що стоїть перед нами? Чи маєте ви ту палкість ревності, ту побожність і відданість, які дадуть вам змогу встояти, коли проти вас постане опір? Якщо Бог коли-небудь говорив через мене, настане час, коли вас поставлять перед радами, і кожне положення істини, якого ви тримаєтеся, буде суворо розкритиковане. Той час, який так багато хто тепер дозволяє марнувати, слід присвятити дорученню, яке дав нам Бог, — підготовці до кризи, що наближається." Свідчення, том 5, 714–716.

Back to Articles