Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Eight

Книга Даниїла - Номер п’ятдесят вісім

Wisdom Unsealed: Exploring the Threefold Union and the Riddle of 666 in Prophecy

Мудрість розкрита: дослідження потрійного союзу та загадки 666 у пророцтві

Author

Jeff Pippenger

Published

January 22, 2024

Formats

PDF
Word

It has been established upon several witnesses that in history and in prophecy Rome always comes up eighth and is of the seven. The prophetic riddle of this symbol is part of what the Lion of the tribe of Judah unseals just before the close of probation. Christ never changes, and in the First and Great Disappointments of Millerite history, He revealed a truth which explained the mystery of the disappointment.

На підставі кількох свідчень встановлено, що в історії та в пророцтві Рим завжди постає восьмим і є з числа семи. Пророча загадка цього символу є частиною того, що Лев з коліна Юдиного розпечатує безпосередньо перед закриттям часу благодаті. Христос ніколи не змінюється, і під час Першого розчарування та Великого розчарування в історії міллеритів Він відкрив істину, яка пояснила таємницю цього розчарування.

After the First Disappointment in Millerite history, He removed His hand from a mistake in some of the figures represented upon the 1843 chart. The mistake represented the prophetic misunderstanding that produced the Disappointment. The Millerites were ultimately led to a series of understandings, which firmly established the starting date of the twenty-three hundred days. With a firm starting point, that was primarily based upon the date of the cross, they then saw the same prophetic evidence that they had been employing to identify 1843, actually identified not only 1844, but the very day of October 22, 1844.

Після Першого Розчарування в історії міллеритів Він зняв Свою руку з тієї помилки в деяких числах, наведених на таблиці 1843 року. Ця помилка відображала пророче непорозуміння, що спричинило Розчарування. Зрештою міллерити були приведені до низки розумінь, які твердо встановили дату початку двох тисяч трьохсот днів. Маючи тверду відправну точку, що головним чином ґрунтувалася на даті розп’яття, вони побачили, що ті самі пророчі свідчення, які вони використовували, щоб визначити 1843 рік, насправді вказували не лише на 1844 рік, але й на сам день — 22 жовтня 1844 року.

After the second and Great Disappointment, the Lord once again revealed a truth which answered all the prophetic dilemmas created by their incorrect proclamation that October 22, 1844 was the Second Coming of Christ. The Lord opened the subject of the Sanctuary, and its connected truths, and the Great Disappointment was explained.

Після другого, Великого Розчарування, Господь знову відкрив істину, яка відповіла на всі пророчі дилеми, створені їхнім неправильним проголошенням, що 22 жовтня 1844 року було Другим Пришестям Христа. Господь відкрив тему Святилища та пов'язаних з ним істин, і Велике Розчарування було пояснено.

> “As a people, we should be earnest students of prophecy; we should not rest until we become intelligent in regard to the subject of the sanctuary, which is brought out in the visions of Daniel and John. This subject sheds great light on our present position and work, and gives us unmistakable proof that God has led us in our past experience. It explains our disappointment in 1844, showing us that the sanctuary to be cleansed was not the earth, as we had supposed, but that Christ then entered into the most holy apartment of the heavenly sanctuary, and is there performing the closing work of his priestly office, in fulfillment of the words of the angel to the prophet Daniel, ‘Unto two thousand and three hundred days; then shall the sanctuary be cleansed.’

> Як народ, ми повинні бути ревними дослідниками пророцтв; ми не повинні заспокоюватися, доки не станемо обізнаними щодо питання святилища, яке розкривається у видіннях Даниїла та Івана. Ця тема проливає велике світло на наше теперішнє становище й працю та дає нам незаперечний доказ того, що Бог вів нас у нашому минулому досвіді. Вона пояснює наше розчарування 1844 року, показуючи нам, що мала бути очищена не земля, як ми припускали, але що Христос тоді увійшов до Святого Святих небесного святилища і там звершує завершальне діло свого священицького служіння, у виконання слів ангела пророкові Даниїлу: «До двох тисяч і трьохсот днів; тоді святилище буде очищене».

> “Our faith in reference to the messages of the first, second, and third angels was correct. The great way-marks we have passed are immovable. Although the hosts of hell may try to tear them from their foundation, and triumph in the thought that they have succeeded, yet they do not succeed. These pillars of truth stand firm as the eternal hills, unmoved by all the efforts of men combined with those of Satan and his host. We can learn much, and should be constantly searching the Scriptures to see if these things are so. God’s people are now to have their eyes fixed on the heavenly sanctuary, where the final ministration of our great High Priest in the work of the judgment is going forward,—where he is interceding for his people.” Review and Herald, November 27, 1883.

> "Наша віра стосовно послань першого, другого і третього ангелів була правильною. Великі віхи, які ми пройшли, непорушні. Хоч би як полчища пекла намагалися вирвати їх із підвалин і тішилися думкою, що їм це вдалося, їм усе ж не вдається. Ці стовпи істини стоять міцно, як вічні гори, непохитні перед усіма зусиллями людей у поєднанні із зусиллями сатани та його воїнства. Ми можемо багато чому навчитися і повинні постійно досліджувати Писання, щоб переконатися, чи це так. Народ Божий тепер має спрямувати погляд на небесне святилище, де триває остаточне служіння нашого великого первосвященика у справі суду, — де він заступається за свій народ." Review and Herald, 27 листопада 1883 р.

The disappointment of the disciples at the crucifixion was based upon an incorrect understanding of the kingdom which Christ was to establish at the cross. John the Baptist and the apostle Paul’s ministries included the work of identifying that the dispensation of literal Israel and the literal earthly sanctuary had transitioned unto spiritual Israel and the spiritual heavenly sanctuary. The Lion of the tribe of Judah always explains the disappointment to the “wise.” The explanation of the prophetic riddle of Rome being “the eighth, but is of the seven”, is part of the work the Lion of Judah is accomplishing to explain the disappointment of July 18, 2020.

Розчарування учнів під час розп’яття ґрунтувалося на неправильному розумінні Царства, яке Христос мав встановити на хресті. Служіння Івана Хрестителя та апостола Павла включали працю з виявлення того, що період буквального Ізраїлю й буквальної земної святині перейшов у період духовного Ізраїлю та духовної небесної святині. Лев з коліна Юдиного завжди пояснює розчарування «мудрим». Пояснення пророчої загадки про те, що Рим є «восьмим, але він із семи», є частиною діла, яке Лев з коліна Юдиного звершує, щоб пояснити розчарування 18 липня 2020 року.

The Millerites saw Rome as the fourth kingdom of Bible prophecy, and they saw the distinction between paganism and papalism, but could not see papal Rome as the fifth kingdom of Bible prophecy. Shortly after 1844, the pioneers saw that the United States was the next kingdom of Bible prophecy.

Міллеріти вважали Рим четвертим царством біблійного пророцтва і бачили різницю між язичництвом та папством, але не могли вважати папський Рим п’ятим царством біблійного пророцтва. Невдовзі після 1844 року піонери побачили, що Сполучені Штати були наступним царством біблійного пророцтва.

That recognition is represented upon the 1850 pioneer chart, but their ability to recognize the full illustration of the kingdoms of Bible prophecy, as represented in Revelation chapter seventeen, was beyond their ability to comprehend, for they began to wander in the wilderness of Laodicea after their rejection of the “seven times” in 1863.

Це визнання відображене на піонерській карті 1850 року, але їхня здатність розпізнати повну картину царств біблійного пророцтва, як це представлено в сімнадцятому розділі Об’явлення, була понад їхні можливості зрозуміти, бо після відкинення «семи часів» у 1863 році вони почали блукати пустелею Лаодикії.

> “The history of ancient Israel is a striking illustration of the past experience of the Adventist body. God led His people in the advent movement, even as He led the children of Israel from Egypt. In the great disappointment their faith was tested as was that of the Hebrews at the Red Sea. Had they still trusted to the guiding hand that had been with them in their past experience, they would have seen the salvation of God. If all who had labored unitedly in the work in 1844, had received the third angel’s message and proclaimed it in the power of the Holy Spirit, the Lord would have wrought mightily with their efforts. A flood of light would have been shed upon the world. Years ago the inhabitants of the earth would have been warned, the closing work completed, and Christ would have come for the redemption of His people.

> Історія стародавнього Ізраїлю є яскравою ілюстрацією минулого досвіду адвентистського народу. Бог вів Свій народ у адвентному русі, так само як виводив синів Ізраїлевих із Єгипту. Під час Великого розчарування їхня віра була випробувана, як і віра євреїв біля Червоного моря. Якби вони й далі довіряли провідній руці, яка була з ними у їхньому минулому досвіді, то побачили б спасіння Господнє. Якби всі, хто спільно трудився в справі 1844 року, прийняли вістку третього ангела і звістили її в силі Святого Духа, Господь могутньо підтримав би їхні зусилля. На світ пролився б потужний потік світла. Ще багато років тому жителі землі були б попереджені, завершальну працю було б виконано, і Христос прийшов би для викуплення Свого народу.

> “It was not the will of God that Israel should wander forty years in the wilderness; He desired to lead them directly to the land of Canaan and establish them there, a holy, happy people. But ‘they could not enter in because of unbelief.’ Hebrews 3:19. Because of their backsliding and apostasy they perished in the desert, and others were raised up to enter the Promised Land. In like manner, it was not the will of God that the coming of Christ should be so long delayed and His people should remain so many years in this world of sin and sorrow. But unbelief separated them from God. As they refused to do the work which He had appointed them, others were raised up to proclaim the message. In mercy to the world, Jesus delays His coming, that sinners may have an opportunity to hear the warning and find in Him a shelter before the wrath of God shall be poured out.” The Great Controversy, 458.

> Не було волею Божою, щоб Ізраїль блукав сорок років у пустелі; Він бажав провести їх прямо до землі Ханаан і утвердити їх там як святий, щасливий народ. Але «вони не могли ввійти через невір’я». Євреїв 3:19. Через їхнє відступництво та відпадіння від віри вони загинули в пустелі, а інших було піднято, щоб увійти в Обітовану землю. Так само не було волею Божою, щоб пришестя Христа так довго затримувалося і щоб Його народ залишався стільки років у цьому світі гріха й скорботи. Але невір’я відділило їх від Бога. Оскільки вони відмовилися виконати працю, яку Він їм доручив, інших було піднято, щоб проголосити вістку. З милості до світу Ісус відкладає Своє пришестя, щоб грішники мали можливість почути застереження і знайти в Ньому прихисток, перш ніж буде вилито гнів Божий. Велика боротьба, 458.

James and Ellen White both identified that the movement had transitioned into the movement of Laodicea in 1856, and in the previous passage she identifies that “if all who had labored unitedly in the work in 1844, had received the third angel’s message and proclaimed it in the power of the Holy Spirit, the Lord would have wrought mightily with their efforts.” Then she says, “In like manner,” the “backsliding and apostasy” that ancient Israel manifested, caused ancient Israel to “perish in the desert.” The passage is identifying that Laodicean Adventism began to wander in the wilderness in the time period when those who had proclaimed the message of the Midnight Cry were still alive.

Джеймс і Еллен Вайт обоє зазначили, що в 1856 році цей рух став лаодикійським рухом, а в попередньому уривку вона стверджує, що: «якби всі, хто спільно працював у справі 1844 року, прийняли звістку третього ангела і проголосили її в силі Святого Духа, Господь могутньо діяв би через їхні зусилля». Потім вона каже: «Подібним чином» «відступ і відступництво», які проявив давній Ізраїль, спричинили те, що давній Ізраїль «загинув у пустелі». Уривок вказує, що лаодикійський адвентизм почав блукати в пустелі в той період, коли ще були живі ті, хто проголошував звістку Опівнічного Кличу.

Today the theologians (the learned) identify various applications for Revelation chapter seventeen, that are either derived from the methodology of futurism that was invented by the Jesuits, or the corrupted theological practices of apostate Protestantism. The symbols of Revelation seventeen, are very simple. We have identified the necessary symbols, so we will return to the kingdoms represented there and align them with the kingdoms of Daniel chapter two, for Jesus always illustrates the end of a thing, with the beginning of a thing.

Сьогодні богослови (вчені) вбачають різні застосування щодо сімнадцятого розділу Об’явлення, які або походять із методології футуризму, винайденої єзуїтами, або зі спотворених богословських практик відступницького протестантизму. Символи сімнадцятого розділу Об’явлення дуже прості. Ми визначили необхідні символи, тож повернемося до царств, представлених там, і зіставимо їх із царствами другого розділу книги Даниїла, бо Ісус завжди показує кінець чогось через його початок.

> And there are seven kings: five are fallen, and one is, and the other is not yet come; and when he cometh, he must continue a short space. And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. Revelation 17:10–12.

> І сім царів: п’ять упали, один є, інший ще не прийшов; а коли прийде, має пробути короткий час. І звір, що був і якого нема, сам є восьмим і з-поміж семи, і йде на погибель. А десять рогів, що ти бачив, — це десять царів, які ще не отримали царства; але приймуть владу як царі на одну годину разом зі звіром. Об’явлення 17:10–12.

In verse three, John was spiritually conveyed to 1798. At that vantage point in history, he was told that there were five kingdoms that had already fallen. Those kingdoms were Babylon, Medo-Persia, Greece, pagan Rome and papal Rome. William Miller could not unravel this passage in chapter seventeen, for he could not recognize that papal Rome was a distinct kingdom from pagan Rome. Yet the sequence is addressed in chapters twelve and thirteen of Revelation, for the dragon in chapter twelve represented pagan Rome, the beast that came from the sea in chapter thirteen was the papacy and the earth beast is the United States. Sister White identifies all three of these beasts as the dragon, the beast and the false prophet. In providing her testimony she identifies the sequence of the kingdoms, and the sequence agrees with the application we are making of Revelation seventeen.

У третьому вірші Іван був духовно перенесений у 1798 рік. З тієї точки в історії йому було сказано, що існувало п’ять царств, які вже впали. Тими царствами були Вавилон, Мідійсько-перська імперія, Греція, язичницький Рим і папський Рим. Вільям Міллер не міг розтлумачити цей уривок у сімнадцятому розділі, бо він не визнавав, що папський Рим є окремим царством, відмінним від язичницького Риму. Проте ця послідовність розглядається в дванадцятому і тринадцятому розділах Об’явлення, адже дракон у дванадцятому розділі уособлював язичницький Рим, звір, що вийшов із моря, у тринадцятому розділі був папством, а звір із землі — Сполучені Штати. Сестра Вайт ідентифікує усіх трьох цих звірів як дракона, звіра і лжепророка. Надаючи своє свідчення, вона окреслює послідовність царств, і ця послідовність узгоджується з тлумаченням сімнадцятого розділу Об’явлення, яке ми пропонуємо.

> “Under the symbols of a great red dragon, a leopard-like beast, and a beast with lamblike horns, the earthly governments which would especially engage in trampling upon God’s law and persecuting His people, were presented to John. The war is carried on till the close of time. The people of God, symbolized by a holy woman and her children, were represented as greatly in the minority. In the last days only a remnant still existed. Of these John speaks as they ‘which keep the commandments of God, and have the testimony of Jesus Christ.’

> Під символами великого червоного дракона, звіра, подібного до леопарда, і звіра з ягнячими рогами Іванові були представлені земні влади, які особливо займатимуться потоптанням Божого закону й переслідуванням Його народу. Війна ведеться до кінця часу. Народ Божий, символізований святою жінкою та її дітьми, був представлений як такий, що перебуває у великій меншості. В останні дні існував лише залишок. Про них Іван говорить як про тих, "які додержують Божих заповідей і мають свідчення Ісуса Христа".

> “Through paganism, and then through the Papacy, Satan exerted his power for many centuries in an effort to blot from the earth God’s faithful witnesses. Pagans and papists were actuated by the same dragon spirit. They differed only in that the Papacy, making a pretense of serving God, was the more dangerous and cruel foe. Through the agency of Romanism, Satan took the world captive. The professed church of God was swept into the ranks of this delusion, and for more than a thousand years the people of God suffered under the dragon’s ire. And when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.

> Через язичництво, а згодом через папство Сатана протягом багатьох століть виявляв свою силу, намагаючись стерти з лиця землі вірних Божих свідків. Язичники й папісти керувалися тим самим драконівським духом. Вони різнилися лише тим, що папство, удаючи, що служить Богові, було небезпечнішим і жорстокішим ворогом. За посередництвом римсько-католицизму Сатана взяв світ у полон. Церква, яка називала себе Божою, була втягнута до лав цього обману, і понад тисячу років народ Божий страждав від гніву дракона. А коли папство, позбавлене своєї сили, було змушене припинити переслідування, Іван побачив, як постає нова сила, щоб підхопити голос дракона й продовжити ту саму жорстоку та богохульну справу. Ця сила, остання, що має вести війну проти церкви й Божого закону, була символізована звіром із рогами, подібними до ягнячих.

> “But the stern tracing of the prophetic pencil reveals a change in this peaceful scene. The beast with lamblike horns speaks with the voice of a dragon, and ‘exerciseth all the power of the first beast before him.’ Prophecy declares that he will say to them that dwell on the earth that they should make an image to the beast, and that “he causeth all, both small and great, rich and poor, free and bond, to receive a mark in their right hand, or in their foreheads; and that no man might buy or sell, save he that had the mark, or the name of the beast, or the number of his name.” Thus Protestantism follows in the steps of the Papacy.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> Та суворі штрихи пророчого олівця розкривають зміну у цій мирній сцені. Звір із ягнячими рогами говорить голосом дракона і 'здійснює всю владу першого звіра перед ним.' Пророцтво проголошує, що він скаже тим, хто живе на землі, щоб вони зробили образ звіра, і що "він примушує всіх, і малих, і великих, і багатих, і бідних, і вільних, і рабів, прийняти знак на праву руку або на чоло; і щоб ніхто не міг ні купувати, ні продавати, крім того, хто має знак, або ім'я звіра, або число його імені." Так протестантизм іде слідами папства. Знаки часу, 1 листопада 1899 р.

In the first paragraph of the last passage, Sister White identifies pagan Rome, papal Rome and the United States as “earthly governments.” In the second paragraph she identifies that the governments were sequential when she says, “through paganism, and then through the Papacy,” and “when the Papacy, robbed of its strength, was forced to desist from persecution, John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work.” She does not stop there though, for in the third paragraph she identifies that the United States was to force another kingdom upon the entire world. She says, “The beast with lamblike horns speaks with the voice of a dragon, and ‘exerciseth all the power of the first beast before him.’ Prophecy declares that he will say to them that dwell on the earth that they should make an image to the beast.”

У першому абзаці останнього уривку сестра Вайт називає язичницький Рим, папський Рим і Сполучені Штати «земними урядами». У другому абзаці вона зазначає, що ці уряди були послідовними, коли говорить: «через язичництво, а потім через Папство», і: «коли Папство, позбавлене своєї сили, було змушене припинити переслідування, Іван побачив, як постає нова сила, щоб підхопити голос дракона і продовжити ту саму жорстоку та блюзнірську справу». Проте на цьому вона не зупиняється, бо в третьому абзаці зазначає, що Сполучені Штати мали нав’язати всьому світові інше царство. Вона каже: «Звір із ягнячими рогами говорить голосом дракона і „чинить усю владу першого звіра перед ним“. Пророцтво проголошує, що він скаже тим, хто живе на землі, щоб вони зробили образ звірові».

Revelation chapters twelve and thirteen, identify pagan Rome, papal Rome, the United States and the world image of the beast, that is set up by the United States. The definition of the “image of the beast” is the combination of Church and State, and for the entire world to set up an image of the beast, by definition it identifies that in the last days, a one-world government will be forced upon the entire earth. The kingdom will consist of a State and a Church, with the Church ruling over the relationship. Revelation chapters twelve and thirteen, identify four sequential kingdoms, and those same kingdoms are represented in chapter seventeen, and also in Daniel chapter two.

Дванадцятий і тринадцятий розділи Об’явлення визначають язичницький Рим, папський Рим, Сполучені Штати та всесвітній образ звіра, який встановлено Сполученими Штатами. Під «образом звіра» мають на увазі поєднання Церкви й Держави, і коли весь світ встановлює образ звіра, це за визначенням означає, що в останні дні на всю землю буде нав’язано єдиний світовий уряд. Це царство складатиметься з Держави й Церкви, причому Церква керуватиме цими відносинами. Дванадцятий і тринадцятий розділи Об’явлення окреслюють чотири послідовні царства, і ті самі царства представлені в сімнадцятому розділі, а також у другому розділі книги Даніїла.

In 1798, John saw the first five kingdoms of Bible prophecy had already fallen, and that in 1798, one kingdom then existed. The kingdom of Bible prophecy that began in 1798, was the earth beast of Revelation thirteen, that began as a lamb, but ends up speaking as a dragon. The United States is the two-horned sixth kingdom of Bible prophecy, that follows the fifth kingdom of spiritual Babylon that had received a deadly wound. The fifth kingdom was spiritual Babylon, who had been typified by the first kingdom of literal Babylon. The sixth kingdom with two horns had been typified by the two arms of silver.

У 1798 році Джон побачив, що перші п’ять царств біблійного пророцтва вже впали, і що у 1798 році існувало одне царство. Царство біблійного пророцтва, яке почалося у 1798 році, було звіром із землі з тринадцятого розділу Об’явлення, який спочатку був як ягня, але зрештою заговорив як дракон. Сполучені Штати — це шосте царство біблійного пророцтва з двома рогами, що слідує за п’ятим царством духовного Вавилону, яке отримало смертельну рану. П’ятим царством був духовний Вавилон, прообраз якого становило перше царство буквального Вавилону. Шосте царство з двома рогами було прообразно зображене двома срібними руками.

In 1798, there was to be a kingdom that was yet in the future, for in 1798, “the other is not yet come.” When that seventh kingdom came into history, it would only “continue a short space.” The fifth kingdom received a deadly wound, the sixth kingdom had two horns and the seventh kingdom only continues for a brief period of time. The context of the passage identified that the seventh kingdom is represented by the “ten kings”, for when the “ten kings” become a kingdom, they only rule for “one hour,” and one “hour” is a short “space.” When the “ten kings” do reign, they rule together for the “one hour” with the beast.

У 1798 році мало постати царство, яке ще залишалося в майбутньому, бо у 1798 році "інший ще не прийшов". Коли те сьоме царство увійшло б в історію, воно б лише "перебувало короткий час". П’яте царство отримало смертельну рану, шосте царство мало два роги, а сьоме царство триває лише короткий проміжок часу. Контекст уривка визначає, що сьоме царство представлене "десятьма царями", бо коли "десять царів" стають царством, вони правлять лише "одну годину", а одна "година" — це короткий "проміжок". Коли "десять царів" царюють, вони правлять разом протягом "однієї години" зі звіром.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. Revelation 17:12.

> А десять рогів, що ти бачив, — це десять царів, які ще не одержали царства; але приймуть владу як царі на одну годину із звіром. Об’явлення 17:12.

The “ten horns” are the seventh kingdom, but they rule together with the beast for “one hour”. The “one hour” is the period of the Sunday law crisis that begins at the soon-coming Sunday law in the United States. They agree to rule with the beast, for they are forced to do so by the primary king, which is the United States. Sister White in the passage we just cited, identifies that the last power to persecute God’s people is the earth beast.

«Десять рогів» — це сьоме царство, але вони правлять разом зі звіром «одну годину». «Одна година» — це період кризи недільного закону, що починається з недільного закону, який незабаром буде запроваджено у Сполучених Штатах. Вони погоджуються правити разом зі звіром, бо їх до цього змушує головний цар, яким є Сполучені Штати. Сестра Вайт у наведеному щойно уривку вказує, що останньою силою, яка переслідуватиме Божий народ, є звір із землі.

> “John beheld a new power coming up to echo the dragon’s voice, and carry forward the same cruel and blasphemous work. This power, the last that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns.” Signs of the Times, November 1, 1899.

> «Іван побачив нову силу, що піднімалася, щоб відлунювати голос дракона і продовжувати те саме жорстоке та блюзнірське діло. Ця сила, остання, що має вести війну проти церкви та Божого закону, була символічно зображена як звір із ягнячими рогами». Знаки часу, 1 листопада 1899 р.

The last kingdom of Bible prophecy is brought about through the deception accomplished by the United States, as the False Prophet. The kingdom began as a lamb in 1798, but in the last days it forces the world to accept the worldwide image of the beast, which is by definition the combination of a Church and a State with the Church in control of the relationship. That kingdom is also identified as a three-fold union.

Останнє царство біблійного пророцтва постає завдяки обману, здійсненому Сполученими Штатами у ролі Лжепророка. Це царство почало свій шлях як агнець у 1798 році, але в останні дні воно примушує світ прийняти всесвітній образ звіра, що за визначенням є поєднанням Церкви і Держави, де Церква контролює ці взаємини. Це царство також називають потрійним союзом.

> “The Protestants of the United States will be foremost in stretching their hands across the gulf to grasp the hand of Spiritualism; they will reach over the abyss to clasp hands with the Roman power; and under the influence of this threefold union, this country will follow in the steps of Rome in trampling on the rights of conscience.” The Great Controversy, 588.

> "Протестанти Сполучених Штатів першими простягнуть свої руки через прірву, щоб потиснути руку спіритизмові; вони простягнуть руки через безодню, щоб потиснути руку римській владі; і під впливом цього потрійного союзу ця країна піде слідами Рима, попираючи права сумління." Велика боротьба, 588.

The threefold union is the union of the dragon, the beast and the false prophet, which in Revelation sixteen go forth to the kings of the earth and lead the world to Armageddon.

Потрійний союз — союз дракона, звіра і лжепророка, які в Об’явленні 16 виходять до царів землі та ведуть світ до Армагеддону.

> And I saw three unclean spirits like frogs come out of the mouth of the dragon, and out of the mouth of the beast, and out of the mouth of the false prophet. For they are the spirits of devils, working miracles, which go forth unto the kings of the earth and of the whole world, to gather them to the battle of that great day of God Almighty. Revelation 16:13, 14.

> І я побачив, як три нечисті духи, подібні до жаб, вийшли з уст дракона, з уст звіра та з уст лжепророка. Бо це духи демонські, що творять чудеса, які виходять до царів землі та усього світу, щоб зібрати їх на битву того великого дня Бога Всемогутнього. Об’явлення 16:13, 14.

The “Roman power” is the papacy, the beast and the fifth kingdom of Bible prophecy that received a deadly wound. The “Protestants” represent the United States, the false prophet, the sixth and final kingdom of Bible prophecy. “Spiritualism” is the United Nations, the dragon and the kingdom that agrees to rule for one hour with the beast. The threefold union is accomplished during the “one hour” that is the “hour” of the “great earthquake” in Revelation eleven, which is the soon-coming Sunday law.

"Римська влада" — це папство, звір і п’яте царство біблійного пророцтва, яке отримало смертельну рану. "Протестанти" представляють Сполучені Штати — лжепророка, шосте й останнє царство біблійного пророцтва. "Спіритизм" — це Організація Об’єднаних Націй, дракон і царство, яке погоджується правити протягом однієї години зі звіром. Потрійний союз здійснюється під час "однієї години", яка є "годиною" "великого землетрусу" в одинадцятому розділі Об’явлення, тобто недільним законом, що незабаром настане.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Декретом, що узаконює установу Папства всупереч Божому закону, наша нація повністю відступить від праведності. Коли Протестантизм простягне свою руку через прірву, щоб схопити руку Римської влади, коли він сягне через безодню, щоб потиснути руку Спіритизмові, коли під впливом цього потрійного союзу наша країна зречеться кожного принципу своєї Конституції як протестантського і республіканського правління та створить умови для поширення папських неправд і оман, тоді ми знатимемо, що настав час для дивовижної діяльності Сатани і що кінець близько». Свідчення, том 5, 451.

In Daniel chapter two, Babylon, the first kingdom of Bible prophecy represented by the head of gold, typifies spiritual Babylon, the fifth kingdom of Bible prophecy. The twofold kingdom of the Medes and Persians, the shoulders and arms of silver, the second kingdom of Bible prophecy in Daniel two, represents the two-horned earth beast, the United States, the sixth kingdom of Bible prophecy. The brass of the image of Daniel two, representing Greece, the third kingdom of Bible prophecy, represents the United Nations, the seventh head that continues for “one hour”, and that agrees to accept a position in the threefold union of the dragon, the beast and false prophet.

У другому розділі книги Даниїла Вавилон — перше царство біблійного пророцтва, представлене головою із золота, — є прообразом духовного Вавилону, п’ятого царства біблійного пророцтва. Двієдине царство мідійців і персів, плечі та руки зі срібла — друге царство біблійного пророцтва у другому розділі Даниїла — символізує дворогого звіра із землі — Сполучені Штати — шосте царство біблійного пророцтва. Мідь образу з другого розділу Даниїла, яка уособлює Грецію, третє царство біблійного пророцтва, символізує Організацію Об’єднаних Націй — сьому голову, що триває «одну годину» і погоджується посісти місце в триєдиному союзі дракона, звіра та лжепророка.

The iron kingdom of Daniel chapter two, the fourth kingdom of Bible prophecy, represents the eighth kingdom, that is of the seven. Literal pagan Rome, the fourth kingdom, represents modern Rome, which is a kingdom that is structured with the combination of Church and State, with the Church ruling over the relationship. That kingdom is threefold in nature, for the premier king of the “ten kings” is the sixth kingdom which is the earth beast. The sixth kingdom is Ahab, who was married to Jezebel. The sixth kingdom when represented in its threefold union is modern Rome, that was preceded by the fifth kingdom that was papal Rome, which was preceded by the fourth kingdom of pagan Rome.

Залізне царство другого розділу книги Даниїла, четверте царство біблійного пророцтва, представляє восьме царство, яке є з числа семи. Буквальний язичницький Рим, четверте царство, представляє сучасний Рим, тобто царство, сформоване як поєднання церкви й держави, де у цих взаєминах верховенствує церква. Це царство має потрійну природу, бо перший серед «десяти царів» — це шосте царство, тобто звір із землі. Шосте царство — це Ахав, який був одружений з Єзавеллю. Шосте царство, коли воно представлене у своїй потрійній єдності, — це сучасний Рим, якому передувало п’яте царство — папський Рим, якому, своєю чергою, передувало четверте царство — язичницький Рим.

The Millerites only saw Rome as the fourth and final kingdom. They recognized it was twofold in nature, but could see no other following earthly kingdom. The fourth kingdom was pagan Rome, which preceded papal Rome the fifth kingdom, that is followed by modern Rome the sixth kingdom. The sixth kingdom is the third of three Roman manifestations.

Міллерити вважали Рим лише четвертим і останнім царством. Вони визнавали, що за своєю природою він двоїстий, але не бачили жодного іншого наступного земного царства. Четвертим царством був язичницький Рим, який передував папському Риму — п’ятому царству, за яким іде сучасний Рим — шосте царство. Шосте царство є третім із трьох римських проявів.

The threefold union of the dragon, the beast and the false prophet is both modern Rome and also Babylon the Great, whose deadly wound is healed. The United States, the United Nations and the whore of Tyre represent the eighth and final kingdom, but they are all three allies in the threefold union of the sixth kingdom, which is the last power “to wage war against the church and the law of God.”

Потрійний союз дракона, звіра і лжепророка є і сучасним Римом, і Вавилоном Великим, у якого смертельна рана зцілена. Сполучені Штати, Організація Об’єднаних Націй і блудниця Тира представляють восьме й останнє царство, але всі троє є союзниками в потрійному союзі шостого царства, який є останньою силою, що "веде війну проти церкви та закону Божого".

The United States is one-third of the sixth kingdom. The United Nations, as part of the threefold union, is also one-third of the sixth kingdom, and the papacy is also one-third of the sixth kingdom. At this level the number for the United States is SIX, and the number for the United Nations is SIX and the number of the papacy is SIX. The threefold union represents the number of a man, the “man of sin”, and his number is SIX-SIX-SIX.

Сполучені Штати становлять одну третину шостого царства. Організація Об’єднаних Націй, як частина триєдиного союзу, також становить одну третину шостого царства, і папство також становить одну третину шостого царства. На цьому рівні число для Сполучених Штатів — ШІСТЬ, число для Організації Об’єднаних Націй — ШІСТЬ, а число папства — ШІСТЬ. Триєдиний союз представляє число людини, «людини гріха», і його число — ШІСТЬ-ШІСТЬ-ШІСТЬ.

> Here is wisdom. Let him that hath understanding count the number of the beast: for it is the number of a man; and his number is Six hundred threescore and six. Revelation 13:18.

> Ось мудрість. Хто має розум, нехай обчислить число звіра: бо це число людини; і число його — шістсот шістдесят шість. Об’явлення 13:18.

The sixth and final separate kingdom is the United States, but it deceives the world, for it is the False Prophet.

Шосте й останнє окреме царство — це Сполучені Штати, але воно обманює світ, бо це Лжепророк.

> And he exerciseth all the power of the first beast before him, and causeth the earth and them which dwell therein to worship the first beast, whose deadly wound was healed. And he doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, And deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do in the sight of the beast; saying to them that dwell on the earth, that they should make an image to the beast, which had the wound by a sword, and did live. Revelation 13:12–14.

> І він здійснює всю владу першого звіра у його присутності і примушує землю та тих, що живуть на ній, поклонятися першому звірові, чия смертельна рана була зцілена. І чинить великі знамення, так що зводить вогонь із неба на землю на очах у людей, і зводить тих, що живуть на землі, тими чудесами, які він мав владу чинити перед очима звіра; кажучи тим, що живуть на землі, щоб вони зробили образ звіра, який мав рану від меча і ожив. Об’явлення 13:12–14.

The “power of the first beast before him,” represents the power that was given to the papacy by the kings of Europe, beginning with Clovis in the year 496. The United States uses its military might, accompanied by its economic might to deceive and coerce the world. The United States forces the world to worship the papacy, through the enforcement of Sunday worship. The United States performs great wonders by making fire, (a symbol of a message) to come down out of heaven, that is to be accomplished by the Information Super-Highway, that represents the full development of brainwashing and propaganda, that is the modern manifestation of hypnosis. Because of the escalating crisis brought upon the earth by Islam, as they fulfill their role in angering the nations, the world is deceived to accept the worldwide system of the combination of Church and State that consists of the dragon, the beast and the false prophet.

«Влада першого звіра перед ним» означає владу, яку королі Європи надали папству, починаючи з Хлодвіга у 496 році. США використовують свою військову міць разом зі своєю економічною міццю, щоб обманювати та примушувати світ. США змушують світ поклонятися папству через примусове запровадження недільного поклоніння. США вчиняють великі чудеса, змушуючи вогонь (символ послання) сходити з неба, що має бути здійснено через Інформаційну супермагістраль, яка являє собою повний розвиток промивання мізків і пропаганди, що є сучасним виявом гіпнозу. Через загострення кризи, яку іслам накликав на землю, виконуючи свою роль у розпалюванні гніву народів, світ введено в оману й схилено до прийняття всесвітньої системи поєднання Церкви та Держави, яка складається з дракона, звіра та лжепророка.

When verse eighteen of Revelation thirteen says count the number of the beast, the number is the three powers that come together to make up the sixth and final kingdom. When that kingdom of 666, is put in place, it will be the fulfillment of the prophetic riddle that the eighth king is of the seven. That prophetic riddle is part of the truth that is unsealed when the Lion of the tribe of Judah, unseals the Revelation of Jesus Christ.

Коли вісімнадцятий вірш тринадцятого розділу Об’явлення говорить: «Порахуйте число звіра», то це число — три сили, які об’єднуються, щоб утворити шосте й останнє царство. Коли це царство 666 буде встановлене, це стане сповненням пророчої загадки про те, що восьмий цар є з тих семи. Ця пророча загадка є частиною істини, яка відкривається, коли Лев із племені Юдиного розпечатує Об’явлення Ісуса Христа.

For this reason the riddle of the final kingdom that is the threefold sixth kingdom, that is also spiritual Babylon that was forgotten for seventy symbolic years, and who is modern Rome, and who is also the worldwide image of the beast, who was typified by the first kingdom of Babylon, and the fourth kingdom of pagan Rome, is twice witnessed to by the identification that it is the “wise” that will understand this truth, for the enigma of 666, is premised upon those who have wisdom, as is the enigma of the eighth king being of the seven.

З цієї причини загадка останнього царства, яке є потрійним шостим царством, яке також є духовним Вавилоном, забутим на сімдесят символічних років, і яке є сучасним Римом, і яке також є всесвітнім образом звіра, прообразом якого були перше царство Вавилону та четверте царство язичницького Риму, двічі засвідчується зазначенням, що цю істину зрозуміють «мудрі», бо загадка 666 розрахована на тих, хто має мудрість, як і загадка про восьмого царя, який є з числа семи.

> Here is wisdom. Let him that hath understanding count the number of the beast: for it is the number of a man; and his number is Six hundred threescore and six. Revelation 13:18.

> Ось мудрість. Хто має розум, нехай обчислить число звіра: бо це число людини; і число його — шістсот шістдесят шість. Об’явлення 13:18.

> And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. Revelation 17:9.

> І ось розум, що має мудрість. Сім голів — це сім гір, на яких сидить жінка. Об’явлення 17:9.

The unsealing of the Revelation of Jesus Christ is understood by the “wise,” not by the wicked. Both references of wisdom in the book of Revelation are about those who have “understanding,” and what the “wise” understand is the “increase of knowledge”. The “increase of knowledge” that is the Revelation of Jesus Christ is the revelation that the eighth kingdom, which is the threefold kingdom of 666, is also represented in Daniel chapter two, for the jewels of Miller’s dream are to shine ten times brighter in the last days.

Розпечатання Об’явлення Ісуса Христа зрозуміле «мудрим», а не нечестивим. Обидві згадки про мудрість у книзі Об’явлення стосуються тих, хто має «розуміння», і те, що «мудрі» розуміють, — це «помноження знання». «Помноження знання», яке становить Об’явлення Ісуса Христа, — це одкровення про те, що восьме царство, яке є потрійним царством 666, також представлене у другому розділі книги Даниїла, бо коштовності з сну Міллера мають засяяти в десять разів яскравіше в останні дні.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “In the Revelation are portrayed the deep things of God. The very name given to its inspired pages, ‘the Revelation,’ contradicts the statement that this is a sealed book. A revelation is something revealed. The Lord Himself revealed to His servant the mysteries contained in this book, and He designs that they shall be open to the study of all. Its truths are addressed to those living in the last days of this earth’s history, as well as to those living in the days of John. Some of the scenes depicted in this prophecy are in the past, some are now taking place; some bring to view the close of the great conflict between the powers of darkness and the Prince of heaven, and some reveal the triumphs and joys of the redeemed in the earth made new.

> У книзі Об’явлення змальовано глибини Божі. Сама назва, дана її натхненним сторінкам, «Об’явлення», суперечить твердженню, що це запечатана книга. Об’явлення — це те, що відкрито. Сам Господь відкрив Своєму слузі таємниці, що містяться в цій книзі, і Він має на меті, щоб вони були доступні для вивчення усім. Її істини звернені до тих, хто живе в останні дні історії цієї землі, а також до тих, хто жив у дні Івана. Деякі сцени, змальовані в цьому пророцтві, вже належать минулому, деякі відбуваються зараз; деякі показують завершення великої боротьби між силами темряви і Небесним Князем, а деякі відкривають тріумфи та радощі викуплених на оновленій землі.

> “Let none think, because they cannot explain the meaning of every symbol in the Revelation, that it is useless for them to search this book in an effort to know the meaning of the truth it contains. The One who revealed these mysteries to John will give to the diligent searcher for truth a foretaste of heavenly things. Those whose hearts are open to the reception of truth will be enabled to understand its teachings, and will be granted the blessing promised to those who ‘hear the words of this prophecy, and keep those things which are written therein.’

> Нехай ніхто не думає, що, якщо він не може пояснити значення кожного символу в Об’явленні, то для нього марно досліджувати цю книгу, прагнучи пізнати сенс істини, яку вона містить. Той, Хто відкрив ці таємниці Іванові, дасть старанному шукачеві істини передсмак небесних благ. Ті, чиї серця відкриті для прийняття істини, зможуть зрозуміти її настанови й отримають благословення, обіцяне тим, які «слухають слова цього пророцтва і зберігають те, що в ньому написано».

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 584, 585.

> В Об’явленні всі книги Біблії сходяться і завершуються. Тут міститься доповнення до книги Даниїла. Одна — пророцтво; інша — одкровення. Книга, яку було запечатано, — не Об’явлення, а та частина пророцтва Даниїла, що стосується останніх днів. Ангел наказав: «А ти, о Даниїле, сховай ті слова, та запечатай книгу аж до часу кінця». Даниїла 12:4. Дії апостолів, 584, 585.

Back to Articles