Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Forty

Книга Даниїла — номер сто сорок

The Last Promise: Unveiling the Role of Elijah Before the Day of the Lord

Остання обітниця: Розкриття ролі Іллі перед Днем Господнім

Author

Jeff Pippenger

Published

March 16, 2024

Formats

PDF
Word

The last promise of the Old Testament is that before the great and terrible day of the Lord, Elijah would come.

Остання обітниця Старого Заповіту полягає в тому, що перед великим і страшним днем Господнім прийде Ілля.

> Remember ye the law of Moses my servant, which I commanded unto him in Horeb for all Israel, with the statutes and judgments. Behold, I will send you Elijah the prophet before the coming of the great and dreadful day of the Lord: And he shall turn the heart of the fathers to the children, and the heart of the children to their fathers, lest I come and smite the earth with a curse. Malachi 4:4–5.

> Пам’ятайте закон Мойсея, Мого раба, який Я заповідав йому на Хориві для всього Ізраїля, з уставами та присудами. Ось Я пошлю вам пророка Іллю перед настанням великого й страшного дня Господнього: І він зверне серце батьків до дітей, і серце дітей до їхніх батьків, щоб Я не прийшов і не вразив землю прокляттям. Малахія 4:4-5.

The Elijah that comes in advance of “the great and dreadful day of the Lord,” is an individual messenger, and also the movement associated with the message the messenger proclaims. The Elijah that is sent is therefore the one hundred and forty-four thousand who do not taste death, just as Enoch and Elijah represent. They are those who are lifted up as an ensign at the soon-coming Sunday law.

Ілля, який приходить перед «великим і страшним днем Господнім», є окремим вісником, а також рухом, пов’язаним зі звісткою, яку проголошує вісник. Отже, надісланий Ілля — це сто сорок чотири тисячі, які не скуштують смерті, як це показують Енох та Ілля. Вони — ті, кого буде піднесено як знамено під час недільного закону, що незабаром настане.

The last day Elijah was also represented by John the Baptist, but John did not represent the one hundred and forty-four thousand. He represented those who join the movement and accept the message of the last day messenger, who are then murdered by the papacy in the hour of the Sunday law crisis that begins at the soon coming Sunday law and ends when Michael stands up and the papacy comes to its end with none to help.

Іллю останніх днів також представляв Іван Хреститель, але Іван не представляв сто сорок чотири тисячі. Він представляв тих, хто приєднується до руху й приймає вістку посланця останніх днів, яких потім папство вбиває в годину кризи, пов’язаної з недільним законом, що починається з недільного закону, який незабаром буде запроваджено, і закінчується, коли повстане Михаїл, а папство дійде свого кінця, і ніхто не допоможе.

Elijah is represented on Mount Carmel and John is represented in Herod’s banquet hall. Those two historical witnesses identify the two groups of God’s last day people represented in Revelation chapter seven. The one hundred and forty-four thousand and the great multitude align with Mount Carmel and Herod’s birthday party. Those two prophetic lines provide a sound point of reference to carefully identify the elements of the eighth head, that is of the seven heads in Revelation seventeen, with enough prophetic detail to clarify how and why the last president, which is the eighth president that is of the seven, becomes the great dictator of the United States in the last movements of the sixth kingdom of Bible prophecy.

Ілля представлений на горі Кармель, а Іван — у бенкетній залі Ірода. Ці двоє історичних свідків визначають дві групи Божого народу останніх днів, представлені в сьомому розділі Об’явлення. Сто сорок чотири тисячі та велика множина відповідають горі Кармель і бенкету з нагоди дня народження Ірода. Ці дві пророчі лінії дають міцний орієнтир, щоб ретельно визначити елементи восьмої голови, тобто тієї, що походить від семи голів у сімнадцятому розділі Об’явлення, із достатньою пророчою деталізацією, щоб прояснити, як і чому останній президент, який є восьмим президентом, що походить від семи, стає великим диктатором Сполучених Штатів в останніх подіях шостого царства біблійного пророцтва.

At the Sunday law the threefold union is accomplished.

За недільного закону потрійний союз завершується.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Декретом, що узаконює установу Папства всупереч Божому закону, наша нація повністю відступить від праведності. Коли Протестантизм простягне свою руку через прірву, щоб схопити руку Римської влади, коли він сягне через безодню, щоб потиснути руку Спіритизмові, коли під впливом цього потрійного союзу наша країна зречеться кожного принципу своєї Конституції як протестантського і республіканського правління та створить умови для поширення папських неправд і оман, тоді ми знатимемо, що настав час для дивовижної діяльності Сатани і що кінець близько». Свідчення, том 5, 451.

Yet in this illustration there is a sequence, and that sequence is a subject of the inspired word. It is an event that happens at the decree, which in one sense is a singular event, but it is actually a very careful sequence of events. At the “decree” the United States ceases to be the sixth kingdom of Bible prophecy, which means that it is there that the seventh kingdom begins, but the seventh kingdom agrees to give their kingdom unto the beast. When the false prophet is defeated, the dragon takes its position, and immediately gives half its kingdom to the beast.

Проте в цій ілюстрації є послідовність, і ця послідовність є темою богонатхненного слова. Це подія, що відбувається під час «указу», яка в одному сенсі є одноразовою, але насправді — дуже ретельно вивірена послідовність подій. Під час «указу» Сполучені Штати перестають бути шостим царством біблійного пророцтва, що означає, що саме тоді починається сьоме царство, але сьоме царство погоджується віддати своє царство звірові. Коли лжепророк буде переможений, дракон займає його місце і негайно віддає половину свого царства звірові.

At Mount Carmel, there were four hundred and fifty prophets of Baal, and there four hundred prophets of the grove who were in Samaria eating at Jezebel’s table.

На горі Кармелі було чотириста п'ятдесят пророків Ваала, і було чотириста пророків гаю, що були в Самарії й їли за столом Єзавелі.

> Now therefore send, and gather to me all Israel unto mount Carmel, and the prophets of Baal four hundred and fifty, and the prophets of the groves four hundred, which eat at Jezebel’s table. 1 Kings 18:19.

> Отож пошли й збери до мене увесь Ізраїль на гору Карміл, а також пророків Ваала — чотириста п’ятдесят, і пророків гаїв — чотириста, що їдять за столом Єзавелі. 1 Царів 18:19.

Elijah identifies the confrontation at Mount Carmel as a controversy, not only the question of who was the true God, but also that it was a controversy over who was the true prophet.

Ілля називає протистояння на горі Кармель суперечкою не лише щодо того, хто був істинним Богом, а й щодо того, хто був істинним пророком.

> Then said Elijah unto the people, I, even I only, remain a prophet of the Lord; but Baal’s prophets are four hundred and fifty men. 1 Kings 18:22.

> Тоді Ілля сказав народові: Я, лише я один, залишився пророком Господнім; а пророків Ваала — чотириста п'ятдесят чоловік. 1 Царів 18:22.

When Elijah’s offering was consumed by the fire that came down out of heaven, he then slew the four hundred and fifty prophets of Baal with his own hands.

Коли жертва Іллі була пожерта вогнем, що зійшов з неба, тоді він власними руками повбивав чотириста п’ятдесят пророків Ваала.

> And Elijah said unto them, Take the prophets of Baal; let not one of them escape. And they took them: and Elijah brought them down to the brook Kishon, and slew them there. 1 Kings 18:40.

> І сказав їм Ілля: Схопіть пророків Ваала; хай жоден з них не втече. І вони їх схопили: і Ілля привів їх до потоку Кішон і там їх повбивав. 1 Царів 18:40.

Baal was a false masculine deity, and the four hundred prophets of the grove, who were still with Jezebel, eating at her table in the city of Samaria were the prophets of the female deity, Ashtaroth. The female deity survived Elijah’s slaughter of the prophets of Mount Carmel.

Ваал був неістинним чоловічим божеством, а чотириста пророків гаю, які ще були з Єзавеллю й їли за її столом у місті Самарії, були пророками жіночого божества Аштарот. Жіноче божество пережило вчинене Іллею винищення пророків на горі Кармель.

> “The people upon the mountain prostrate themselves in terror and awe before the unseen God. They cannot look upon the bright, consuming fire sent from Heaven. They fear that they will be consumed in their apostasy and sins. They cry out with one voice, which resounds over the mountain, and echoes to the plains below them with terrible distinctness, ‘The Lord, he is the God; the Lord, he is the God.’ Israel is at last aroused and undeceived. They see their sin and how greatly they have dishonored God. Their anger is aroused against the prophets of Baal. With fearful terror, Ahab and Baal’s priests witnessed the wonderful exhibition of Jehovah’s power. Again is heard, in startling words of command, the voice of Elijah to the people, ‘Take the prophets of Baal; let not one of them escape.’ And the people were ready to obey the word of Elijah. They seized the false prophets who had deluded them, and brought them to the brook Kishon, and there Elijah, with his own hand, slew these idolatrous priests.” Review and Herald, October 7, 1873.

> Люди на горі падають ниць у страху й благоговінні перед невидимим Богом. Вони не можуть дивитися на яскравий, пожираючий вогонь, посланий із Неба. Вони бояться, що будуть знищені за своє відступництво та гріхи. Вони вигукують одним голосом, що розноситься над горою і з жахливою виразністю відлунює до рівнин внизу: "Господь — Він є Бог; Господь — Він є Бог". Ізраїль нарешті пробудився і прозрів. Вони бачать свій гріх і як тяжко знечестили Бога. Їхній гнів спалахнув проти пророків Ваала. З моторошним жахом Ахав і жерці Ваала спостерігали дивовижний вияв сили Єгови. І знову лунає до народу голос Іллі з приголомшливими словами наказу: "Схопіть пророків Ваала; хай жоден із них не втече". І народ був готовий послухатися слова Іллі. Вони схопили лжепророків, які зводили їх, і привели їх до потоку Кішон, і там Ілля власною рукою вбив цих ідолопоклонницьких жерців. Review and Herald, 7 жовтня 1873 року.

Mount Carmel typifies the soon-coming Sunday law in the United States. It is then that the ensign of the one hundred and forty-four thousand (typified by Elijah), is lifted up. It is there that the genuine Protestant horn is distinctly manifested in contrast with the counterfeit Protestant horn, who is in Samaria, eating Jezebel’s diet. It is there that the Republican horn that had become the horn of both church and state leading up to Mount Carmel comes to its end as the sixth kingdom of Bible prophecy. What remains then is Ahab, and his tenfold nation, and Jezebel, who has been hiding in Samaria, while she dines with apostate Protestants. The sixth kingdom is finished, and the rain then comes without measure.

Гора Кармель є прообразом недільного закону, що невдовзі буде запроваджений у Сполучених Штатах. Саме тоді підноситься стяг ста сорока чотирьох тисяч (яких символізує Ілля). Саме там виразно виявляється справжній протестантський ріг на противагу фальшивому протестантському рогу, який перебуває в Самарії та харчується їжею Єзавелі. Саме там республіканський ріг, що став рогом і церкви, і держави в період, який передував подіям на горі Кармель, приходить до свого кінця як шосте царство біблійного пророцтва. Тоді залишаються Ахав із його десятикратним народом та Єзавель, яка ховалася в Самарії, тим часом як вона трапезує з відступницькими протестантами. Шосте царство завершується, і тоді приходить дощ без міри.

At Herod’s birthday party, Elijah, represented by John the Baptist is in the Roman prison awaiting deliverance or death. There are no prophets of Baal to accomplish the dance of deception, just Salome, Jezebel’s daughter. Herod and his royal friends are drunk with the wine of Babylon, for his birthday also represents the Sunday law, and all nations began to drink the wine of Babylon on September 11, 2001, well before the soon coming Sunday law.

На святкуванні дня народження Ірода Ілля, представлений Іваном Хрестителем, перебуває в римській в'язниці, очікуючи визволення або смерті. Немає пророків Ваала, щоб виконати танець обману, лише Саломія, дочка Єзавелі. Ірод та його царські друзі сп'янілі від вина Вавилону, бо його день народження також символізує недільний закон, і всі народи почали пити вино Вавилону 11 вересня 2001 року, задовго до скорого настання недільного закону.

> And after these things I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. For all nations have drunk of the wine of the wrath of her fornication, and the kings of the earth have committed fornication with her, and the merchants of the earth are waxed rich through the abundance of her delicacies. Revelation 18:1–3.

> І після цього я побачив іншого ангела, який зійшов із неба, маючи велику владу; і земля була осяяна його славою. І він закричав могутнім голосом, кажучи: Упав, упав Вавилон великий, і став житлом демонів, і в’язницею кожного нечистого духа, і кліткою кожного нечистого та ненависного птаха. Бо всі народи напилися вина гніву її розпусти, і царі землі блудодіяли з нею, а купці землі збагатіли від достатку її розкошів. Об’явлення 18:1–3.

These three verses were fulfilled when the great buildings of New York, the twin towers were thrown down by a touch of God.

Ці три вірші сповнилися, коли величні будівлі Нью-Йорка, вежі-близнюки, були повалені дотиком Бога.

> “Now comes the word that I have declared that New York is to be swept away by a tidal wave? This I have never said. I have said, as I looked at the great buildings going up there, story after story, ‘What terrible scenes will take place when the Lord shall arise to shake terribly the earth! Then the words of Revelation 18:1–3 will be fulfilled.’ The whole of the eighteenth chapter of Revelation is a warning of what is coming on the earth. But I have no light in particular in regard to what is coming on New York, only that I know that one day the great buildings there will be thrown down by the turning and overturning of God’s power. From the light given me, I know that destruction is in the world. One word from the Lord, one touch of his mighty power, and these massive structures will fall. Scenes will take place the fearfulness of which we cannot imagine.” Review and Herald, July 5, 1906.

> «Тепер надходить звістка, нібито мною було заявлено, що Нью-Йорк має бути змитий приливною хвилею? Такого мною ніколи не говорилося. Мною було сказано: дивлячись на величезні будівлі, що там зводяться, поверх за поверхом, “Які жахливі сцени відбудуться, коли Господь постане, щоб страшно потрясти землю! Тоді сповняться слова Об’явлення 18:1–3”. Увесь вісімнадцятий розділ Об’явлення — це застереження про те, що гряде на землю. Але щодо того, що чекає на Нью-Йорк, особливого світла не маю; знаю лише, що одного дня великі будівлі там буде повалено перевертанням і перекиданням Божої сили. Зі світла, даного мені, знаю, що у світі — руйнування. Одне слово від Господа, один дотик Його могутньої сили — і ці масивні споруди впадуть. Відбудуться сцени, жахливість яких ми не можемо уявити». Review and Herald, 5 липня 1906 р.

The soon coming Sunday law is represented by the second voice of Revelation chapter eighteen, and it represents Ahab’s Mount Carmel, and Herod’s birthday party. Herodias, who is also Jezebel, is not present at Herod’s drunken party, just as Jezebel was absent from Mount Carmel. Until the Sunday law, she has been forgotten during the seventy symbolic years of the reign of the earth beast, the sixth kingdom of Bible prophecy. When Jezebel received her deadly wound in 1798 and 1799, the sixth kingdom (the United States) began its term as the sixth kingdom of Bible prophecy. When the sixth kingdom ends, she then returns and begins to sing her songs and commits fornication with all the nations on earth.

Недільний закон, що незабаром настане, представлений другим голосом вісімнадцятого розділу Об’явлення, і він символізує гору Кармель часів Ахава та свято дня народження Ірода. Іродіада, яка також є Єзавеллю, відсутня на п’яному бенкеті Ірода, так само, як Єзавель була відсутня на горі Кармель. До недільного закону вона була забута протягом сімдесяти символічних років панування звіра із землі — шостого царства біблійного пророцтва. Коли Єзавель дістала свою смертельну рану у 1798 і 1799 роках, шосте царство (Сполучені Штати) розпочало свій період як шосте царство біблійного пророцтва. Коли шосте царство завершиться, тоді вона повернеться, почне співати свої пісні й чинитиме блуд з усіма народами землі.

Her songs of fornication and wine was prophetically initiated on September 11, 2001, but that was simply the period of preparation, as had been represented by the thirty years from 508, unto 538, the first time she took the throne. Up until the Sunday law, when the sixth kingdom is slain by the hands of Elijah, she has been hidden in Samaria. At that point John the Baptist is being held in her prison, awaiting either deliverance or death.

Її пісні блуду та вина були за пророцтвом започатковані 11 вересня 2001 року, але це був лише період підготовки, що був показаний тридцятьма роками — від 508 до 538 року, коли вона вперше сіла на трон. Аж до недільного закону, коли шосте царство буде повержене руками Іллі, вона перебуває схованою в Самарії. У той момент Іван Хреститель утримується в її в’язниці, очікуючи або визволення, або смерті.

Herod and his noble friends were drunk with the wine of Babylon, when Salome, the daughter of Herodias (Jezebel), performed her highly seductive dance, and Herod manifests his lustful and incestual desires. He is fully captivated by his step-daughters’ sexual overtures, and offers her up to half his kingdom.

Ірод і його знатні друзі упилися вином Вавилону, коли Саломія, дочка Іродіади (Єзавелі), виконала свій надзвичайно звабливий танець, і Ірод виявив свої похітливі та кровозмісні бажання. Він був цілком полонений сексуальними залицяннями своїх пасербиць і запропонував їй до половини свого царства.

> And when a convenient day was come, that Herod on his birthday made a supper to his lords, high captains, and chief estates of Galilee; And when the daughter of the said Herodias came in, and danced, and pleased Herod and them that sat with him, the king said unto the damsel, Ask of me whatsoever thou wilt, and I will give it thee. And he sware unto her, Whatsoever thou shalt ask of me, I will give it thee, unto the half of my kingdom. And she went forth, and said unto her mother, What shall I ask? And she said, The head of John the Baptist. And she came in straightway with haste unto the king, and asked, saying, I will that thou give me by and by in a charger the head of John the Baptist. And the king was exceeding sorry; yet for his oath’s sake, and for their sakes which sat with him, he would not reject her. And immediately the king sent an executioner, and commanded his head to be brought: and he went and beheaded him in the prison, And brought his head in a charger, and gave it to the damsel: and the damsel gave it to her mother. Mark 6:21–28.

> І коли настав слушний день, Ірод на свій день народження влаштував бенкет для своїх вельмож, воєначальників і перших людей Галилеї; і коли ввійшла дочка тієї Іродіади та танцювала, і догодила Іродові й тим, що сиділи з ним, цар сказав дівчині: Проси в мене, чого забажаєш, і я дам тобі. І він присягнув їй: Чого тільки попросиш у мене, дам тобі, хоч би й половину мого царства. І вона вийшла та сказала своїй матері: Чого просити? А та сказала: Голову Івана Хрестителя. І вона негайно, поспішно ввійшла до царя й попросила, кажучи: Хочу, щоб ти зараз же дав мені на блюді голову Івана Хрестителя. І цар дуже засмутився; та через клятву і заради тих, що сиділи з ним, не схотів відмовити їй. І зараз же цар послав ката і звелів принести його голову; і той пішов та відтяв йому голову у в’язниці, і приніс його голову на блюді, і дав її дівчині; а дівчина віддала її своїй матері. Марка 6:21–28.

The first voice of Revelation eighteen sounded on September 11, 2001, and the second voice sounds at the soon coming Sunday law. In the history represented in John chapter six, the first voice of 2001 was the voice of Christ informing His disciples that they must eat His flesh and drink His blood, for He was the true Bread of Heaven. That period began in Galilee and ended with a purging of His disciples who turned away from Him in John chapter SIX, verse SIXTY-SIX. That history began at Galilee with a dietary test, and ended at the enforcement of the mark of the beast, as typified by the number of the pope’s name, which is SIX, SIX, SIX. Galilee means “turning point,” and September 11, 2001 was a prophetic “turning point” (Galilee), and Herod’s birthday was with the leadership of Galilee. The beginning voice of Revelation chapter eighteen, and the ending voice of Revelation eighteen, are both represented by Galilee, which is a turning point.

Перший голос вісімнадцятого розділу Об’явлення прозвучав 11 вересня 2001 року, а другий голос пролунає, коли незабаром буде запроваджено недільний закон. В історії, представленій у шостому розділі Євангелія від Івана, перший голос 2001 року був голосом Христа, який сповіщав Своїх учнів, що вони повинні їсти Його плоть і пити Його кров, бо Він був істинним Небесним Хлібом. Той період розпочався в Галілеї й завершився відходом частини Його учнів, які відвернулися від Нього, у Євангелії від Івана, розділ ШІСТЬ, вірш ШІСТДЕСЯТ ШІСТЬ. Та історія почалася в Галілеї з дієтичного випробування і завершилася примусовим запровадженням знака звіра, як це показано числом імені Папи, яке є ШІСТЬ, ШІСТЬ, ШІСТЬ. Галілея означає «поворотний пункт», і 11 вересня 2001 року був пророчим «поворотним пунктом» (Галілея), а день народження Ірода святкувався за участю начальства Галілеї. Початковий голос вісімнадцятого розділу Об’явлення і завершальний голос Об’явлення вісімнадцятого розділу обидва представлені Галілеєю, яка є поворотним пунктом.

> “There are lessons to be learned from the history of the past; and attention is called to these, that all may understand that God works on the same lines now that He ever has done. His hand is seen in His work and among the nations now, just the same as it has been ever since the gospel was first proclaimed to Adam in Eden.

> Є уроки, які слід засвоїти з історії минулого; і на них звертається увага, щоб усі зрозуміли, що Бог і нині діє на тих самих засадах, як і завжди діяв. Його руку видно в Його ділах і серед народів тепер так само, як це було відтоді, як Євангеліє вперше було проголошене Адамові в Едемі.

> “There are periods which are turning points in the history of nations and of the church. In the providence of God, when these different crises arrive, the light for that time is given. If it is received, there is spiritual progress; if it is rejected, spiritual declension and shipwreck follow. The Lord in His word has opened up the aggressive work of the gospel as it has been carried on in the past, and will be in the future, even to the closing conflict, when Satanic agencies will make their last wonderful movement.” Bible Echo, August 26, 1895.

> Є періоди, які є поворотними моментами в історії народів і церкви. У Божому провидінні, коли настають ці різні кризи, дається світло для того часу. Якщо його приймають — настає духовний поступ; якщо відкидають — настають духовний занепад і крах. Господь у Своєму слові відкрив наступальну працю Євангелія такою, якою її здійснювали в минулому і якою вона буде в майбутньому, аж до завершального конфлікту, коли сатанинські сили здійснять свій останній надзвичайний маневр. Bible Echo, 26 серпня 1895 року.

Galilee at 2001, and Galilee at the soon coming Sunday law, identify when the light of the latter rain is poured out. In 2001 it was a measured outpouring, but at the second voice it is poured out without measure, as represented by the tremendous outpouring after Elijah slew the prophets of Baal, which occurred at Herod’s birthday party. Herod’s birthday identifies the birth of the seventh kingdom of Bible prophecy, which immediately follows the death of the preceding kingdom. The United States began to reign in 1798, at the death of the fifth kingdom, and at the death of the prophets of Baal, the seventh kingdom’s birthday has arrived. That seventh kingdom is represented by Ahab’s tenfold kingdom of the north, and by Herod, a representative of the tenfold northern kingdom of pagan Rome.

Галілея у 2001 році та Галілея під час недільного законy, що незабаром настане, визначають, коли виливається світло пізнього дощу. У 2001 році це було виливання в міру, але при другому голосі його буде вилито без міри, як це ілюструє потужне виливання після того, як Ілля знищив пророків Ваала, що сталося під час святкування дня народження Ірода. День народження Ірода позначає народження сьомого царства біблійного пророцтва, яке відразу слідує за смертю попереднього царства. Сполучені Штати почали царювати у 1798 році, при смерті п’ятого царства, а зі смертю пророків Ваала настав день народження сьомого царства. Це сьоме царство представлене десятиплемінним північним царством Ахава, а також Іродом, представником десятичастинного північного царства язичницького Риму.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. And the woman which thou sawest is that great city, which reigneth over the kings of the earth. Revelation 17:16–18.

> А десять рогів, які ти бачив на звірі, зненавидять блудницю, і спустошать її й оголять, і з’їдять її плоть, і спалять її вогнем. Бо Бог поклав у їхні серця виконати Його волю, і бути однодумними, і віддати своє царство звірові, доки не виконаються слова Божі. А жінка, яку ти бачив, — це велике місто, що царює над царями землі. Об’явлення 17:16–18.

Herod agrees to fulfill the oath he made to Salome, and give her the head of John, and his oath was represented as up to half his kingdom. The ten kings of the United Nations, in spite of hating the whore, agree to give their seventh kingdom unto the eighth head, that is of the seven previous heads. They agree to a kingdom that is premised upon the combination of the worldwide State, being combined with her worldwide Church. But the marriage is a Latin marriage, not an English marriage, for their marriage is represented by the “woman” reigning “over the kings.” In a Latin marriage the family retains the woman’s surname, not the mans’, and the name of this twofold marriage is an important element of the prophetic narrative.

Ірод погоджується виконати присягу, яку дав Саломії, і дати їй голову Івана, а сама присяга передбачала до половини його царства. Десять царів Об’єднаних Націй, попри ненависть до блудниці, погоджуються віддати своє сьоме царство восьмій голові, яка походить із семи попередніх голів. Вони погоджуються на царство, засноване на поєднанні світової Держави з її світовою Церквою. Але цей шлюб — латинський, а не англійський, бо їхній союз зображено як "жінка", що царює "над царями". У латинському шлюбі родина зберігає прізвище жінки, а не чоловіка, і назва цього подвійного шлюбу є важливим елементом пророчої оповіді.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> Царі, правителі та губернатори наклали на себе тавро антихриста і зображені як дракон, що йде воювати зі святими — з тими, хто дотримується Божих заповідей і має віру Ісуса. Свідчення для служителів, 38.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> The word that Isaiah the son of Amoz saw concerning Judah and Jerusalem. And it shall come to pass in the last days, that the mountain of the Lord’s house shall be established in the top of the mountains, and shall be exalted above the hills; and all nations shall flow unto it. And many people shall go and say, Come ye, and let us go up to the mountain of the Lord, to the house of the God of Jacob; and he will teach us of his ways, and we will walk in his paths: for out of Zion shall go forth the law, and the word of the Lord from Jerusalem. . .. And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. And it shall come to pass, that he that is left in Zion, and he that remaineth in Jerusalem, shall be called holy, even every one that is written among the living in Jerusalem: When the Lord shall have washed away the filth of the daughters of Zion, and shall have purged the blood of Jerusalem from the midst thereof by the spirit of judgment, and by the spirit of burning. Isaiah 2:1–3, 4:1–4.

> Слово, яке бачив Ісая, син Амоса, про Юду та Єрусалим. І станеться в останні дні, що гора дому Господнього буде поставлена на вершині гір і буде піднесена над пагорбами; і всі народи потечуть до неї. І підуть багато народів та скажуть: Ходіть, і зійдімо на гору Господню, до дому Бога Якова; і він навчить нас своїх шляхів, і ми будемо ходити його стежками; бо із Сіону вийде Закон, а слово Господнє — з Єрусалима. . .. І того дня семеро жінок ухопляться за одного чоловіка, кажучи: Ми будемо їсти свій хліб і носити своє вбрання; тільки нехай нас зватимуть твоїм ім’ям, щоб зняти нашу ганьбу. Того дня паросток Господній буде прекрасний і славний, а плід землі буде величний і прекрасний для тих, що вціліли з Ізраїля. І станеться, що той, хто вціліє на Сіоні, і хто залишиться в Єрусалимі, буде названий святим, кожен, хто записаний серед живих у Єрусалимі: коли Господь обмиє нечистоту дочок Сіону й очистить кров Єрусалима з-посеред нього духом суду і духом палення. Ісая 2:1-3, 4:1-4.

Back to Articles