Article

# The Book of Joel and The Laodicean Seventh-day Adventist Church - Number Thirty-One

Книга пророка Йоеля і Лаодикійська Церква адвентистів сьомого дня — Номер тридцять перший

Number Thirty-One

Номер тридцять один

Author

Jeff Pippenger

Published

January 18, 2026

Formats

PDF
Word

The last three Messianic fulfillments located within the Book of Matthew identify three elements of the Sunday law waymark; the scattering of God’s people at the Sunday law, as typified by the scattering of the little flock on October 22, 1844 and the scattering of the disciples at the cross. Both scatterings align with the Sunday law. In association with Galilee, which is a symbol of a prophetic turning point, the people who have been in darkness until the Sunday law are going to be called out of darkness. Those persons are God’s other flock, the eleventh-hour workers who are awakened to the issue of the Sabbath controversy as they are called out of Babylon. Their call out of Babylon is the second phase of the judgment, which begins at God’s house, and then at the Sunday law confronts those outside of Jerusalem.

Останні три месіанські сповнення, що містяться в Євангелії від Матвія, окреслюють три елементи віхи недільного закону: розсіяння Божого народу при недільному законі, типологічно представлене розсіянням малого стада 22 жовтня 1844 року, та розсіянням учнів при хресті. Обидва ці розсіяння узгоджуються з недільним законом. У зв’язку з Галілеєю, що є символом пророчого поворотного пункту, люди, які перебували в темряві до недільного закону, будуть покликані з темряви. Ці особи є іншим стадом Божим, працівниками одинадцятої години, які, коли їх кличуть вийти з Вавилону, пробуджуються до питання суботньої суперечки. Їхній поклик вийти з Вавилону є другою фазою суду, що починається з Божого дому, а потім при недільному законі досягає тих, що поза Єрусалимом.

## The Tenth Messianic Waymark is The Sunday law Scattering

Десята месіанська віха — це розсіяння при недільному законі.

> But all this was done, that the scriptures of the prophets might be fulfilled. Then all the disciples forsook him, and fled. Matthew 26:56.

> Але все це сталося, щоб збулися Писання пророків. Тоді всі учні залишили Його й утекли. Матвія 26:56.

## Prediction

Прогноз

> Awake, O sword, against my shepherd, and against the man that is my fellow, saith the Lord of hosts: smite the shepherd, and the sheep shall be scattered: and I will turn mine hand upon the little ones. Zechariah 13:7.

> Пробудись, мечу, проти пастиря Мого і проти мужа, що Мій товариш, говорить Господь Саваот: урази пастиря, і розпорошаться вівці: і Я зверну руку Мою на малих. Захарія 13:7.

> “We are going to be greatly scattered before long, and what we do must be done quickly.” Fundamentals of Christian Education, 535.

> "Невдовзі ми будемо значно розсіяні, і те, що ми робимо, має бути зроблене швидко." Основи християнської освіти, 535.

> “The time is coming when we shall be separated and scattered, and each one of us will have to stand without the privilege of communion with those of like precious faith; and how can you stand unless God is by your side, and you know that he is leading and guiding you?” Review and Herald, March 25, 1890.

> Надходить час, коли ми будемо роз’єднані й розсіяні, і кожному з нас доведеться стояти без можливості спілкування з тими, хто має таку саму дорогоцінну віру; і як ви зможете встояти, якщо Бог не буде поруч із вами і якщо ви не знатимете, що Він веде й скеровує вас? Review and Herald, 25 березня 1890 р.

## The Eleventh Messianic Waymark is the Calling of the Gentiles

Одинадцята месіанська віха — покликання язичників.

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, The land of Zabulon, and the land of Nephthalim, by the way of the sea, beyond Jordan, Galilee of the Gentiles; The people which sat in darkness saw great light; and to them which sat in the region and shadow of death light is sprung up. Matthew 4:14–16.

> Щоб збулося сказане пророком Ісаєю, який каже: Земля Завулонова і земля Нефталимова, дорогою моря, за Йорданом, Галілея язичників; народ, що сидів у темряві, побачив велике світло; і тим, що сиділи в країні й тіні смертній, засяяло світло. Матвія 4:14–16.

## Prediction

Прогноз

> Nevertheless the dimness shall not be such as was in her vexation, when at the first he lightly afflicted the land of Zebulun and the land of Naphtali, and afterward did more grievously afflict her by the way of the sea, beyond Jordan, in Galilee of the nations. The people that walked in darkness have seen a great light: they that dwell in the land of the shadow of death, upon them hath the light shined. Isaiah 9:1, 2.

> Та все ж морок не буде таким, як був у час її утиску, коли спочатку Він злегка уразив край Завулона і край Нефталима, а потім тяжче уразив її шляхом моря, за Йорданом, у Галілеї народів. Народ, що ходив у темряві, побачив велике світло; ті, що мешкають у країні тіні смертної, на них засяяло світло. Ісая 9:1, 2.

At the Sunday law the latter rain will be poured out without measure and the Gentiles will see great light. Persecution will scatter the faithful and spread the message.

За недільного закону пізній дощ буде вилитий без міри, і язичники побачать велике світло. Переслідування розсіє вірних і поширить звістку.

> “‘They will deliver you up to councils, … yea and before governors and kings shall ye be brought for My sake, for a testimony to them and to the Gentiles.’ Matthew 10:17, 18, R. V. Persecution will spread the light. The servants of Christ will be brought before the great men of the world, who, but for this, might never hear the gospel. The truth has been misrepresented to these men. They have listened to false charges concerning the faith of Christ’s disciples. Often their only means of learning its real character is the testimony of those who are brought to trial for their faith. Under examination these are required to answer, and their judges to listen to the testimony borne. God’s grace will be dispensed to His servants to meet the emergency. ‘It shall be given you,’ says Jesus, ‘in that same hour what ye shall speak. For it is not ye that speak, but the Spirit of your Father which speaketh in you.’ As the Spirit of God illuminates the minds of His servants, the truth will be presented in its divine power and preciousness. Those who reject the truth will stand to accuse and oppress the disciples. But under loss and suffering, even unto death, the Lord’s children are to reveal the meekness of their divine Example. Thus will be seen the contrast between Satan’s agents and the representatives of Christ. The Saviour will be lifted up before the rulers and the people.

> "Видаватимуть вас на суди, ... так, і перед правителями та царями вас приведуть заради Мене, на свідчення їм і язичникам." Матвія 10:17, 18, R. V. Переслідування поширить світло. Служителі Христа будуть приведені перед великими мужами світу, які, якби не це, можливо, ніколи б не почули Євангелія. Цим людям істину було представлено у спотвореному вигляді. Вони вислухали неправдиві обвинувачення щодо віри учнів Христових. Часто їхнім єдиним способом пізнати її справжній характер є свідчення тих, кого приводять на суд за їхню віру. Під час допиту від них вимагають відповідати, а їхні судді слухають свідчення, яке вони дають. Божа благодать буде дарована Його служителям, щоб задовольнити потребу цієї години. "Буде дано вам, — говорить Ісус, — у ту саму годину, що маєте говорити. Бо то не ви говорите, а Дух Отця вашого, Який говорить у вас." Коли Дух Божий просвітлює розуми Своїх служителів, істина буде представлена у своїй божественній силі та дорогоцінності. Ті, хто відкидає істину, стануть обвинувачувати й утискати учнів Христових. Та серед втрат і страждань, аж до самої смерті, діти Господні мають виявляти лагідність свого божественного прикладу. Так буде видно контраст між знаряддями Сатани та представниками Христа. Спаситель буде піднесений перед правителями й народом.

> “The disciples were not endowed with the courage and fortitude of the martyrs until such grace was needed. Then the Saviour’s promise was fulfilled. When Peter and John testified before the Sanhedrin council, men ‘marveled; and they took knowledge of them, that they had been with Jesus.’ Acts 4:13. Of Stephen it is written that ‘all that sat in the council, looking steadfastly on him, saw his face as it had been the face of an angel.’ Men ‘were not able to resist the wisdom and the spirit by which he spake.’ Acts 6:15, 10. And Paul, writing of his own trial at the court of the Caesars, says, ‘At my first defense no one took my part, but all forsook me…. But the Lord stood by me, and strengthened me; that through me the message might be fully proclaimed, and that all the Gentiles might hear: and I was delivered out of the mouth of the lion.’ 2 Timothy 4:16, 17, R. V.

> Учні не були наділені мужністю й стійкістю мучеників, доки така благодать не стала потрібною. Тоді сповнилася обітниця Спасителя. Коли Петро та Іван свідчили перед радою Синедріону, люди 'дивувалися; і впізнали в них тих, що були з Ісусом.' Дії 4:13. Про Стефана написано, що 'всі, які сиділи в раді, пильно дивлячись на нього, бачили обличчя його, немов обличчя ангела.' Люди 'не могли протистояти мудрості й духові, яким він говорив.' Дії 6:15, 10. А Павло, пишучи про власний суд при дворі Кесарів, каже: 'При першому моєму захисті ніхто не став за мене, але всі мене покинули.... Але Господь став при мені й зміцнив мене; щоб через мене звістка була цілковито проголошена, і щоб усі язичники почули; і я був вирваний із пащі лева.' 2 Тимофія 4:16, 17, R. V.

> “The servants of Christ were to prepare no set speech to present when brought to trial. Their preparation was to be made day by day in treasuring up the precious truths of God’s word, and through prayer strengthening their faith. When they were brought into trial, the Holy Spirit would bring to their remembrance the very truths that would be needed.” The Desire of Ages, 354, 355.

> Служителі Христа не повинні були готувати заздалегідь складену промову для виголошення, коли їх приведуть на суд. Їхня підготовка мала здійснюватися день у день: скарбуючи дорогоцінні істини Божого слова та через молитву зміцнюючи свою віру. Коли їх приведуть на суд, Святий Дух нагадає їм саме ті істини, які будуть потрібні. Бажання віків, 354, 355.

Judgment begins with the house of God at 9/11 and ends at the Sunday law, when judgment then moves to God’s other flock outside of the house of God.

Суд починається від дому Божого на 9/11 і завершується при недільному законі, після чого суд переходить до іншої Божої отари, що перебуває поза межами дому Божого.

## The Twelfth Messianic Waymark is Judgment to the Gentiles

Дванадцята месіянська віха — це Суд для язичників

> That it might be fulfilled which was spoken by Esaias the prophet, saying, Behold my servant, whom I have chosen; my beloved, in whom my soul is well pleased: I will put my spirit upon him, and he shall bring judgment to the Gentiles. He shall not strive, nor cry; neither shall any man hear his voice in the streets. A bruised reed shall he not break, and smoking flax shall he not quench, till he send forth judgment unto victory. And in his name shall the Gentiles trust. Matthew 12:17–21.

> Щоб збулося сказане через пророка Ісаю, який говорить: Ось Мій Слуга, Якого Я вибрав; Улюблений Мій, у Якому душа Моя благоволить: Я покладу Свого Духа на Нього, і Він принесе правосуддя язичникам. Він не буде сваритися, ані кричати; і ніхто не почує Його голосу на вулицях. Тростини надломленої не переломить, і льону тліючого не погасить, доки не доведе правосуддя до перемоги. І на Його Ім’я покладуть надію язичники. Матвія 12:17–21.

## Prediction

Прогноз

> Behold my servant, whom I uphold; mine elect, in whom my soul delighteth; I have put my spirit upon him: he shall bring forth judgment to the Gentiles. He shall not cry, nor lift up, nor cause his voice to be heard in the street. A bruised reed shall he not break, and the smoking flax shall he not quench: he shall bring forth judgment unto truth. He shall not fail nor be discouraged, till he have set judgment in the earth: and the isles shall wait for his law. Isaiah 42:1–4.

> Ось мій раб, якого я підтримую; мій обранець, у якому душа моя благоволить; я поклав духа мого на нього: він принесе народам суд. Він не кричатиме, ні підноситиме голосу, ні дасть почути свого голосу на вулиці. Надломленої очеретини він не переломить, і тліючого гнота не погасить; він доведе суд до правди. Він не ослабне й не зламається, доки не встановить суд на землі, і острови чекатимуть його закону. Ісая 42:1–4.

The close of judgment for the house of God began in July of 2023, when a voice was heard in the streets where Moses and Elijah laid dead in a valley of dead dry bones. When the voice was heard, judgment began to close for the house of God, and proceeded towards the judgment of the Gentiles. There are twelve Messianic fulfillments in the book of Matthew which identify the major waymarks in the reform movement of the one hundred and forty-four thousand. Those twelve waymarks are typified by the Messiah. 1989; 1996; 9/11, 2001; July 18, 2020; July 2023; 2024; the Midnight Cry, the separation of the priests and the Sunday law are all identified, with 9/11 having an internal and external witness and the Sunday law having an internal witness of a scattering, and then two witnesses of the judgment period of the eleventh-hour workers. Nine waymarks of the reform movement of the one hundred and forty-four thousand directly identified in the book of Matthew.

Закриття суду для дому Божого розпочалося в липні 2023 року, коли на вулицях, де Мойсей та Ілля лежали мертвими, у долині сухих мертвих кісток, було почуто голос. Коли той голос було почуто, суд для дому Божого почав закриватися і перейшов до суду над язичниками. В Євангелії від Матвія є дванадцять месіанських сповнень, які окреслюють головні віхи в реформаторському русі ста сорока чотирьох тисяч. Ці дванадцять віх типологічно представлені Месією. 1989; 1996; 9/11, 2001; 18 липня 2020 року; липень 2023 року; 2024 рік; Опівнічний крик, поділ священиків і недільний закон — усе це позначено, при цьому 9/11 має внутрішнє та зовнішнє свідчення, а недільний закон має внутрішнє свідчення розсіяння, а далі — два свідки періоду суду працівників одинадцятої години. Дев’ять віх реформаторського руху ста сорока чотирьох тисяч безпосередньо окреслено в Євангелії від Матвія.

Matthew is the alpha of the New Testament and Revelation is the omega. Matthew is a prophetic masterpiece whose significance was sealed up until the latter days. It contains the omega twelve chapters, that correspond to the alpha of Genesis chapter eleven to twenty-two. As the alpha to Revelation, it parallels the inspired relationship of Daniel and Revelation. What is revealed of the books of Daniel and Revelation concerning their prophetic relationship, would hold true with the relationship of Matthew and Revelation. What we have been informed along those lines would equate to:

Євангеліє від Матвія є альфою Нового Завіту, а Книга Одкровення — омегою. Євангеліє від Матвія — пророчий шедевр, значущість якого була запечатана до останніх днів. Воно містить дванадцять розділів-«омега», які відповідають «альфі» книги Буття — розділам від одинадцятого до двадцять другого. Будучи «альфою» стосовно Книги Одкровення, воно віддзеркалює богонатхненний взаємозв’язок між Даниїлом і Одкровенням. Те, що відкрито про книги Даниїла й Одкровення щодо їхнього пророчого взаємозв’язку, буде справджуватися і у взаємозв’язку між Євангелієм від Матвія та Книгою Одкровення. Те, про що нам було сповіщено в цьому відношенні, зводиться до такого:

In the book of Matthew, the same line of prophecy is taken up as in the book of Revelation.

В Євангелії від Матвія підхоплено ту саму лінію пророцтва, що й у книзі Об’явлення.

> “Revelation is a sealed book, but it is also an opened book. It records marvelous events that are to take place in the last days of this earth’s history. The teachings of this book are definite, not mystical and unintelligible. In it the same line of prophecy is taken up as in Daniel. Some prophecies God has repeated, thus showing that importance must be given to them. The Lord does not repeat things that are of no great consequence.” Manuscript Releases, volume 9, 8.

> "Об'явлення — це запечатана книга, але водночас і відкрита книга. У ньому записані дивовижні події, які мають відбутися в останні дні історії цієї землі. Настанови цієї книги однозначні, а не містичні й незрозумілі. У ній підхоплюється та сама лінія пророцтва, що й у Даниїла. Деякі пророцтва Бог повторив, тим самим показуючи, що їм слід надавати належної ваги. Господь не повторює те, що не має великого значення." Рукописні публікації, том 9, 8.

The book of Matthew takes up the “same line of prophecy” as Revelation and Daniel, and it is brought to perfection in the book of Revelation, for the word “complement” means perfection.

Євангеліє від Матвія продовжує «ту саму лінію пророцтва», що й книга Об’явлення та книга пророка Даниїла, і її доведено до довершеності в книзі Об’явлення, бо слово «complement» означає довершеність.

> “In the Revelation all the books of the Bible meet and end. Here is the complement of the book of Daniel. One is a prophecy; the other a revelation. The book that was sealed is not the Revelation, but that portion of the prophecy of Daniel relating to the last days. The angel commanded, ‘But thou, O Daniel, shut up the words, and seal the book, even to the time of the end.’ Daniel 12:4.” Acts of the Apostles, 585.

> У книзі Об’явлення всі книги Біблії сходяться і завершуються. Тут є доповнення до книги Даниїла. Одна — пророцтво; інша — об’явлення. Запечатаною була не книга Об’явлення, а та частина пророцтва Даниїла, що стосується останніх днів. Ангел наказав: «А ти, Даниїле, затаї ці слова та запечатай книгу аж до часу кінця». Даниїл 12:4. Діяння апостолів, 585.

Matthew, Daniel and Revelation are the same book.

Євангеліє від Матвія, Даниїл та Об’явлення є однією й тією самою книгою.

> “The books of Daniel and the Revelation are one. One is a prophecy, the other a revelation; one a book sealed, the other a book opened. John heard the mysteries which the thunders uttered, but he was commanded not to write them.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 971.

> "Книги Даниїла й Об’явлення — одне. Одна — пророцтво, інша — об’явлення; одна — книга запечатана, інша — книга відкрита. Іван чув таємниці, які виголошували громи, але йому було наказано не записувати їх." Біблійний коментар адвентистів сьомого дня, том 7, 971.

It seemed important to take time to place the book of Matthew in context which could emphasize the prophetic significance of Peter being in Caesarea Philippi before I turned the study back to the book of Joel. I will try to summarize my observations of the book of Matthew in an attempt to illustrate the tremendous prophetic significance of Peter at Caesarea Philippi, which is Panium of Daniel eleven verses thirteen to fifteen.

Мені видавалося важливим виділити час, щоб розглянути Євангеліє від Матвія в контексті, який міг би підкреслити пророче значення перебування Петра в Кесарії Філіпповій, перш ніж я повернув дослідження до книги Йоіла. Я спробую узагальнити свої спостереження щодо Євангелія від Матвія у спробі проілюструвати величезне пророче значення Петра в Кесарії Філіпповій, тобто Паніум з одинадцятого розділу книги Даниїла, віршів 13–15.

The book of Matthew is structured upon three distinct prophetic lines. The first line is the first ten chapters; the second line is the next twelve chapters that are followed by the third line made up of six chapters. The first ten chapters represent the first angel of Revelation fourteen, the next twelve chapters represent the second angel of Revelation fourteen and the last six chapters represent the third angel of Revelation fourteen. I have not yet clearly proven this observation, but it can easily be accomplished. Before we do that, I wish to continue drawing some of the broader strokes upon the canvas that is the book of Matthew.

Євангеліє від Матвія вибудуване на трьох виразних пророчих лініях. Перша лінія — це перші десять розділів; друга лінія — наступні дванадцять розділів, за якими йде третя лінія, що складається з шести розділів. Перші десять розділів репрезентують першого ангела чотирнадцятого розділу книги Об’явлення, наступні дванадцять розділів репрезентують другого ангела чотирнадцятого розділу книги Об’явлення, а останні шість розділів репрезентують третього ангела чотирнадцятого розділу книги Об’явлення. Я ще не навів чіткого доведення цього спостереження, але це легко здійснити. Перш ніж ми це зробимо, я бажаю продовжити наносити кілька ширших мазків на полотно, яким є Євангеліє від Матвія.

The second line of chapters eleven through twenty-two are represented by the second angel, and the second angel always identifies a doubling, for Babylon is fallen, is fallen. Chapters eleven through twenty-two of Genesis set forth the promise and then the three-step covenant of God with a chosen people through the patriarch Abram. The very center verse of those twelve chapters identifies “circumcision” as the sign of the covenant, and it was established in the second of three steps. The very center verse of Matthew’s parallel covenant line is when Simon Barjona’s name is changed to Peter.

Друга лінія, що охоплює розділи одинадцятий–двадцять другий, представлена другим ангелом, і другий ангел завжди позначає подвоєння, бо «Вавилон упав, упав». Розділи одинадцятий–двадцять другий книги Буття викладають спершу обітницю, а потім триступеневий завіт Бога з обраним народом через патріарха Аврама. Серединний вірш тих дванадцяти розділів визначає «обрізання» як знак завіту, і його було встановлено на другому з трьох ступенів. Серединним віршем паралельної завітної лінії в Євангелії від Матвія є момент, коли ім’я Симона Барйони змінено на Петра.

> And I say also unto thee, That thou art Peter, and upon this rock I will build my church; and the gates of hell shall not prevail against it. Matthew 16:18.

> І Я також кажу тобі: ти — Петро, і на цій скелі Я збудую Мою церкву; і ворота пекла не здолають її. Матвія 16:18.

Peter’s name represents the one hundred and forty-four thousand, and he is representing the class who base their faith upon hearing the message of Christ. Not simply the message about Jesus, but the message which Jesus identified as having been given to Peter by the Lord Himself.

Ім’я Петра представляє сто сорок чотири тисячі, і він представляє клас, який ґрунтує свою віру на слуханні Христового послання. Не просто послання про Ісуса, але послання, яке Ісус визначив як таке, що було дане Петру Самим Господом.

> He saith unto them, But whom say ye that I am?

> Він промовляє до них: А ви ким кажете, що Я є?

> And Simon Peter answered and said, Thou art the Christ, the Son of the living God. And Jesus answered and said unto him,

> І Симон Петро відповів і сказав: Ти — Христос, Син Бога Живого. І Ісус відповів і сказав йому,

> Blessed art thou, Simon Barjona: for flesh and blood hath not revealed it unto thee, but my Father which is in heaven. Matthew 16:15–17.

> Блаженний ти, Симоне Барйона: бо не плоть і кров об’явили це тобі, але Мій Отець, що на небесах. Матвія 16:15-17.

Peter’s faith is based upon Jesus becoming the Christ—the Messiah. Peter’s name is changed, as was Abram’s to mark a covenant relationship, and his name equates to 144,000, and in that very verse, the great controversy is identified as a Rock who is the foundation of a church, that would prevail against the churches of hell. The one hundred and forty-four thousand are the final manifestation of a chosen covenant people, and Peter represents that group.

Віра Петра ґрунтується на тому, що Ісус стає Христом — Месією. Ім’я Петра змінено, як і ім’я Аврама, щоб позначити завітні взаємини; його ім’я відповідає числу 144 000, і в тому самому вірші велика боротьба окреслена як Скеля, що є підвалиною Церкви, яка переможе церкви пекла. Сто сорок чотири тисячі становлять остаточне виявлення вибраного завітного народу, і Петро репрезентує цю групу.

Peter also simultaneously represents the first Christian church, the church of the disciples, for that is the history where Christ placed the foundation of His church. Christ is the foundation and He is also the capstone, and Peter is a symbol of the first Christian bride and the last Christian bride. Therefore, Peter is both an alpha and an omega symbol in one verse.

Петро також водночас уособлює першу християнську Церкву, Церкву учнів, бо це та історія, в якій Христос заклав підвалину Своєї Церкви. Христос є підвалиною, і Він також є замковим каменем, а Петро є символом першої християнської нареченої та останньої християнської нареченої. Отже, Петро є водночас символом альфи й омеги в одному вірші.

That one verse is the center verse of twelve chapters that represent the second angel’s message, and Peter “doubles” as the first bride and the last bride. The last bride will be in a war with the synagogue of Satan, and the last bride will be made up of two groups. One group, the one hundred and forty-four thousand, the other group are the great multitude. The great multitude are represented by Smyrna and the one hundred and forty-four thousand by Philadelphia.

Той один вірш є центральним віршем дванадцяти розділів, які репрезентують вістку другого ангела, а Петро «подвоюється» як перша наречена і як остання наречена. Остання наречена перебуватиме у війні із синагогою сатани, і остання наречена складатиметься з двох груп. Одна група — сто сорок чотири тисячі, інша група — велика безліч. Велика безліч представлена Смирною, а сто сорок чотири тисячі — Філадельфією.

The one hundred and forty-four thousand are Philadelphians and Peter’s name change in verse eighteen represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand. He is the symbol of those who are sealed, and in the verse, the very center verse of the twelve covenant chapters, he aligns with the very center verse in the twelve chapters of Genesis, where circumcision is identified as the sign. Revelation chapters eleven through twenty-two provide the third line to the twelve chapters of covenant testimony, and the center verse of those twelve chapters identifies the marriage of the whore of Revelation seventeen with the kings of the earth.

Сто сорок чотири тисячі є філадельфійцями, а зміна імені Петра у вірші вісімнадцятому репрезентує запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Він є символом тих, що запечатані, і в цьому вірші, самому центральному вірші дванадцяти завітних розділів, він відповідає самому центральному віршеві у дванадцяти розділах Книги Буття, де обрізання визначено як знак. Одинадцятий — двадцять другий розділи Об’явлення становлять третю лінію до дванадцяти розділів завітного свідчення, а центральний вірш тих дванадцяти розділів вказує на шлюб блудниці з сімнадцятого розділу Об’явлення з царями землі.

> And the beast that was, and is not, even he is the eighth, and is of the seven, and goeth into perdition. Revelation 17:11.

> І звір, що був і якого немає, — і сам він восьмий, і з числа семи, і йде на погибель. Об’явлення 17:11.

This verse is involved with identifying the final fall of Babylon the great, and the first fall of Babel was in the first chapter of Genesis’ twelve-chapter covenant line. Peter is representing the one hundred and forty-four thousand in the center verse, that aligns with the center verse of Genesis. In the center verse of Revelation, the fall of Babylon the great, brings to the conclusion the story of Nimrod the great hunter of Babel.

Цей вірш пов’язаний із визначенням остаточного падіння Вавилона Великого, а перше падіння Вавилона було в першому розділі завітної лінії Книги Буття, що складається з дванадцяти розділів. Петро репрезентує сто сорок чотири тисячі у центральному вірші, який відповідає центральному віршу Книги Буття. У центральному вірші Книги Одкровення падіння Вавилона Великого доводить до завершення оповідь про Німрода, великого мисливця Вавилона.

The center verses of each of these three prophetic lines identify either the seal of God or the mark of the beast. The beginning Babylonian covenant of death in Genesis reaches its end in Revelation. In doing so it places a beginning and an ending upon all three lines, when they are brought together, line upon line. Where Peter is employed as a symbol of the great controversy between the Rock and the gates of Hell is the second angel’s message, for the second angel’s message is Babylon is fallen (Nimrod) is fallen (the whore of Rome). The second line in Matthew’s three lines is the second angel’s message for it identifies two falls of Babylon. It presents a counterfeit marriage right where the true marriage in consummated, at the Sunday law. It represents the number “8” as counterfeit of God’s people who are the true eight. The papacy is also portrayed as counterfeiting God, for it was, and yet is, and shall ascend. It ascends, right where the ensign ascends—the Sunday law.

Центральні вірші кожної з цих трьох пророчих ліній визначають або печать Божу, або знак звіра. Початковий вавилонський заповіт смерті в Бутті досягає свого завершення в Об’явленні. Таким чином він визначає початок і кінець для всіх трьох ліній, коли їх зводять разом, лінія до лінії. Місце, де Петра вжито як символ Великої боротьби між Скелею та брамами пекла, є вісткою другого ангела, бо вістка другого ангела — це: «Упав Вавилон (Німрод), упала (блудниця Риму)». Друга лінія у трьох лініях Матвія є вісткою другого ангела, бо вона позначає два падіння Вавилону. Вона подає фальшивий шлюб саме там, де справжній шлюб звершується — при недільному законі. Вона представляє число «8» як підробку Божого народу, який є істинною вісімкою. Папство також зображене як таке, що підробляє Бога, бо воно було, і все ще є, і має піднестися. Воно підноситься саме там, де підноситься знамено — при недільному законі.

In Matthew there are twelve Messianic fulfillments, and there is between three hundred to five hundred prophecies of the Messiah in the Old Testament. Matthew contains twelve directly identified fulfillments, far and above any of the other three gospels. Those twelve fulfillments align with nine distinct waymarks in the reformatory movement of the one hundred and forty-four thousand. Nine symbolizes completeness, for there is no number beyond “nine,” for every other amount following “nine,” employs only the nine digits of one through nine, and the zero. Nine is fullness. Of those nine waymarks, two have more than one of Matthew’s fulfillments. 9/11 has two, and the Sunday law has three.

В Євангелії від Матвія є дванадцять месіанських сповнень, а в Старому Завіті — від трьохсот до п’ятисот пророцтв про Месію. Євангеліє від Матвія містить дванадцять безпосередньо ідентифікованих сповнень, значно більше, ніж будь-яке з інших трьох Євангелій. Ці дванадцять сповнень відповідають дев’ятьом окремим віхам у реформаторському русі ста сорока чотирьох тисяч. Дев’ять символізує довершеність, бо немає числа понад «дев’ять», адже кожна інша кількість після «дев’яти» використовує лише дев’ять цифр від одного до дев’яти та нуль. Дев’ять є повнотою. З-поміж тих дев’яти віх дві мають більше ніж одне сповнення, зазначене в Євангелії від Матвія. 9/11 має два, а недільний закон — три.

The time of the end in 1989, the formalization of the message in 1996, followed by 9/11, followed by the disappointment of July 18, 2020, followed by the voice in the wilderness in July of 2023, which led to the resurrection of 2024, which leads to the Midnight Cry, followed by the separation of the priests, that culminates at the Sunday law. Nine waymarks, one which has two witnesses and one that has three witnesses; 9/11 has two and the Sunday law three. This means that in the reform line of the one hundred and forty-four thousand, 9/11’s two witnesses unto the Sunday law’s three witnesses—marks the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The twelve waymarks align with every reformatory movement, and in doing so, they emphasize and identify the sealing time of the one hundred and forty-four thousand from 9/11 unto the Sunday law.

Час кінця у 1989 році, формалізація вістки у 1996-му, потім 9/11, потім розчарування 18 липня 2020 року, потім голос у пустелі в липні 2023 року, що привів до воскресіння 2024 року, яке веде до Опівнічного Крику, після чого — відокремлення священників, що кульмінує в недільному законі. Є дев’ять віх, серед яких одна має двох свідків, а інша — трьох; 9/11 має двох, а недільний закон — трьох. Це означає, що в реформаційній лінії ста сорока чотирьох тисяч проміжок від двох свідків 9/11 до трьох свідків недільного закону позначає час запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Дванадцять віх узгоджуються з кожним реформаторським рухом і тим самим підкреслюють та визначають час запечатування ста сорока чотирьох тисяч від 9/11 до недільного закону.

In doing so, it identifies two witnesses at 9/11, and three witnesses at the Sunday law. The two witnesses at 9/11 are the second angel’s message and the three witnesses at the Sunday law are the third angel’s message. Therefore, the line produced with Matthew’s fulfillments of Messianic prophecies isolates and magnifies the sealing time, while identifying the second angel as the alpha to the history of the sealing time, and the third angel as the omega. That means the sealing time is bookended between a number two and a number three, thus placing twenty-three, a symbol of the atonement—over the entire history of the sealing.

У такий спосіб визначаються два свідки при 9/11 і три свідки при недільному законі. Два свідки при 9/11 — це вістка другого ангела, а три свідки при недільному законі — це вістка третього ангела. Отже, лінія, побудована на сповненнях месійних пророцтв у Матвія, виокремлює та увиразнює час запечатління, водночас визначаючи другого ангела як альфу історії часу запечатління, а третього ангела — як омегу. Це означає, що час запечатління обрамлено числом два і числом три, тим самим розміщуючи двадцять три — символ спокути — над усією історією запечатління.

In the book of Matthew there are three prophetic lines, that represent the first, second and third angels respectively, and that the twelve chapters in the second line of Matthew represents the covenant with the one hundred and forty-four thousand, for it is the omega to Genesis’ alpha covenant with Abram. This also means that as the second angel, when Peter represents both the first and last Christian bride, Peter’s doubling establishes the prophetic requirement of a doubling in the second angel. Upon three witnesses the number twelve is the rope that binds the three lines of twelve chapters together, so when we find another representation of the number twelve in the book of Matthew, it must be aligned with the other twelve in the book of Matthew.

У Євангелії від Матвія є три пророчі лінії, які відповідно представляють першого, другого і третього ангела. Дванадцять розділів у другій лінії Матвія представляють заповіт зі ста сорока чотирма тисячами, бо це є омегою щодо альфа-завіту книги Буття, укладеного з Аврамом. Це також означає, що, оскільки йдеться про другого ангела, коли Петро представляє і першу, і останню християнську наречену, подвоєння Петра встановлює пророчу вимогу подвоєння у другому ангелі. За свідченням трьох число дванадцять є шнуром, що пов’язує докупи три лінії по дванадцять розділів, тож коли ми знаходимо інше представлення числа дванадцять у Євангелії від Матвія, воно має бути узгоджене з іншими представленнями числа дванадцять у Євангелії від Матвія.

The twelve chapters of Matthew, that begin with the symbolic number eleven and end with its symbolic counterpart, number twenty-two, align with the reform line of the one hundred and forty-four thousand represented by the twelve Messianic fulfillments, thus manifesting a second “doubling” in the line of the second angel. The twelve Messianic fulfillments, together with the twelve chapters are the “doubling” of the second angel, but when multiplied they represent 144,000. Peter is doubled, and the number twelve is also doubled. Those doublings fulfill the doubling of Babylon falling twice.

Дванадцять розділів Євангелія від Матвія, які починаються символічним числом одинадцять і завершуються його символічним відповідником — числом двадцять два, узгоджуються з лінією реформи ста сорока чотирьох тисяч, представленою дванадцятьма месіанськими сповненнями, таким чином виявляючи друге «подвоєння» в лінії другого ангела. Дванадцять месіанських сповнень разом із дванадцятьма розділами становлять «подвоєння» другого ангела, але коли їх перемножити, вони представляють 144 000. Петра подвоєно, і число дванадцять також подвоєно. Ці подвоєння сповнюють подвоєння дворазового падіння Вавилона.

Chapters eleven through twenty-two represent the second angel of Revelation fourteen. Ten is symbolic of a test, and the first of three tests, is the first ten chapters of Matthew. “Ten” symbolizes a test. Because Matthew is the alpha to Revelations omega, chapter one of either book begins with a revelation of Jesus Christ. In chapter one Joseph is tested over believing the angel or not. His counterpart was John the Baptist’s father Zechariah, who disbelieved and failed the same test. One accepted a providential birth, the other doubted.

Розділи з одинадцятого по двадцять другий репрезентують другого ангела чотирнадцятого розділу Книги Об’явлення. Число десять є символом випробування, і перше з трьох випробувань становлять перші десять розділів Євангелія від Матвія. «Десять» символізує випробування. Оскільки Євангеліє від Матвія є альфою до омеги Книги Об’явлення, перший розділ обох книг розпочинається об’явленням Ісуса Христа. У першому розділі Йосиф проходить випробування: повірити ангелові чи ні. Його відповідником був Захарія, батько Івана Хрестителя, який не повірив і не витримав того самого випробування. Один прийняв народження, задумане Божим Провидінням, інший засумнівався.

In chapter two Herod feared the birth of a new king, and Joseph and Mary fled into Egypt. John the Baptist brought the first test in chapter three, a first test which Sister White identifies as a life or death test, for she wrote that “those who rejected the message of John could not be benefitted by Jesus.” The first angel is a testing message that calls on men, as did John to fear God, for the hour of God’s judgment is coming. This is represented by John when he asked “who hath warned you to flee from the wrath to come?”

У другому розділі Ірод злякався народження нового царя, і Йосип та Марія втекли до Єгипту. Іван Хреститель приніс перше випробування в третьому розділі, перше випробування, яке Сестра Вайт визначає як випробування на життя або смерть, бо вона написала, що «ті, хто відкинув вістку Івана, не могли отримати користі від Ісуса». Перший ангел є випробувальним посланням, яке, як і Іван, закликає людей боятися Бога, бо настає година Божого суду. Це представлено Іваном, коли він запитав: «Хто попередив вас втекти від майбутнього гніву?»

Then in chapter four, Jesus is fasting for forty days that culminate with three distinct tests, for the three tests are always represented in the first angel’s message. Then Jesus began to build the foundations by selecting His disciples, for with Ezra and Nehemiah the foundations of the temple were laid in the history of the first decree, and with the Millerite’s, the foundations were laid in the history of the first angel. The foundations are the beatitudes, followed by His miracles that led to His sending out the twelve disciples to end chapter ten. The twelve disciples were then in place, and inspiration identifies the disciples were the foundation of the Christian church. By chapter eleven the foundations were finished.

Потім у четвертому розділі Ісус постить сорок днів, що завершуються трьома окремими випробуваннями, бо три випробування завжди представлені в першій ангельській звістці. Тоді Ісус почав закладати підвалини, обираючи Своїх учнів, бо за Ездри й Неемії підвалини храму були закладені в історії першого указу, а у міллеритів підвалини були закладені в історії першої ангельської звістки. Підвалинами є блаженства, за якими йдуть Його чудеса, що привели до того, що Він послав дванадцятьох учнів, чим завершується десятий розділ. Тоді дванадцять учнів уже були на місці, і натхнення вказує, що учні були підвалиною християнської церкви. До одинадцятого розділу підвалини були завершені.

In chapter eleven the disciples are ministering on their own, Jesus is alone identifying a distinct break between chapter ten and eleven. Chapters one through ten are the first angel’s message, that ended at the arrival of the second. The second angel produces a division, a separation as with the Millerites and the Protestants. Chapter ten ends with Jesus separating from the disciples, and in chapter eleven He is alone.

В одинадцятому розділі учні здійснюють служіння самостійно; Ісус перебуває наодинці, що позначає виразний розрив між десятим і одинадцятим розділами. Розділи від першого до десятого становлять вістку першого ангела, яка завершилася з приходом другого. Другий ангел спричиняє поділ, відокремлення, як у випадку міллеритів і протестантів. Десятий розділ закінчується тим, що Ісус відокремлюється від учнів, а в одинадцятому Він один.

Chapter eleven through twenty-two represents the second angel, leading to chapter twenty-three through to twenty-eight, as the third line of the third angel. Of course the third angel arrives at the Sunday law, which is what the Passover of chapters twenty-six through twenty-eight represents. “23” is the symbol of the atonement, and the first of those six chapters represent the first angel’s message and the last three chapters represent the third angel’s message. The two chapters in the middle (24 & 25) represent the second angel. The last three chapters contain “23” specific waymarks aligning chapter “23,” as the first angel or the beginning and chapters twenty-six through twenty-eight as the third, with “23” waymarks. Chapter 23 is the first angel, and the next two chapters are the second angel and the last three chapters are the third angel.

Розділи 11–22 представляють другого ангела і ведуть до розділів 23–28 як до третьої лінії третього ангела. Звичайно, третій ангел приходить до недільного закону, що й символізує Пасха у розділах 26–28. "23" є символом спокутування, і перший із тих шести розділів представляє вістку першого ангела, а останні три розділи представляють вістку третього ангела. Два середні розділи (24 і 25) представляють другого ангела. Останні три розділи містять "23" конкретні віхи, які узгоджують розділ "23" як першого ангела, або як початок, і розділи 26–28 як третього, з "23" віхами. Розділ 23 — це перший ангел, а наступні два розділи — другий ангел, і останні три розділи — третій ангел.

The third line in Matthew represents the third angel, and it is divided into three steps. Chapter 23 is the first step, and the first angel. Chapters 24 and 25 are the second step, and the second angel. Chapters 26, 27, and 28 are the third step and the third angel. One chapter for the first angel, two chapters for the second angel and three chapters for the third. The third, which is Passover, which represents the cross, which in turn aligns with the Sunday law, is also represented by Pentecost.

Третя лінія в Євангелії від Матвія представляє третього ангела і поділяється на три етапи. Розділ 23 — перший етап і перший ангел. Розділи 24 і 25 — другий етап і другий ангел. Розділи 26, 27 і 28 — третій етап і третій ангел. Один розділ для першого ангела, два розділи для другого ангела і три розділи для третього. Третій, тобто Пасха, яка представляє хрест, що, своєю чергою, співвідноситься з недільним законом, також представлений П’ятидесятницею.

Pentecost is the number 50, and 50 is the symbol of the Jubilee. The Jubilee contains a forty-ninth year, the end of the seventh cycle of seven years. The number 49 precedes the number 50, but is directly connected to it. The third line in Matthew begins with chapter 23, it is then followed by two chapters (24, 25) that add up to 49, just before the third angel that represents the number 50.

П’ятидесятниця — це число 50, а 50 — символ Ювілею. Ювілей містить сорок дев’ятий рік, кінець сьомого семирічного циклу. Число 49 передує числу 50, але безпосередньо з ним пов’язане. Третя лінія в Євангелії від Матвія починається з 23-го розділу; за ним ідуть два розділи (24, 25), сума яких становить 49, безпосередньо перед третім ангелом, що представляє число 50.

The beginning of the line of six chapters is “23” and the end is “23” waymarks and the amount that is derived from adding chapter 26, with 27 and 28 equals “81,” which is a symbol of the priests embedded in the very verses that identify the shedding of the blood that the Heavenly High Priest would use in His high priestly ministry. For this reason, the title of chapter “81” in The Desire of Ages is based upon Matthew 28.

Початок і кінець цієї послідовності з шести розділів позначені віхою «23»; а сума, отримана додаванням розділів 26, 27 і 28, становить «81», що є символом священиків, закладеним у самих віршах, які вказують на пролиття крові, яку Небесний Первосвященик ужив би у Своєму первосвященицькому служінні. З цієї причини назва розділу «81» у «Бажанні віків» ґрунтується на 28-му розділі Євангелія від Матвія.

> “Chapter 81— ‘The Lord Is Risen’

> Розділ 81 — «Господь воскрес»

> “This chapter is based on Matthew 28:2–4, 11–15.” The Desire of Ages, 780.

> Цей розділ ґрунтується на Євангелії від Матвія 28:2–4, 11–15. Бажання віків, 780.

The number “81” represents the priesthood and in Leviticus 8 the seven days of consecration of the priests is set forth. In Numbers chapter 8, the purification of the Levites is set forth. In 2 Chronicles, “81” priests oppose king Uzziah, and the passage directly contributes to establishing the sealing message of the one hundred and forty-four thousand.

Число "81" символізує священство, і у восьмому розділі книги Левит викладено сім днів посвячення священиків. У восьмому розділі книги Числа викладено очищення левитів. У Другій книзі Хронік священики у кількості "81" протистоять цареві Озії, і цей уривок безпосередньо сприяє утвердженню вістки про запечатання ста сорока чотирьох тисяч.

> But when he was strong, his heart was lifted up to his destruction: for he transgressed against the Lord his God, and went into the temple of the Lord to burn incense upon the altar of incense. And Azariah the priest went in after him, and with him fourscore priests of the Lord, that were valiant men: And they withstood Uzziah the king, and said unto him, It appertaineth not unto thee, Uzziah, to burn incense unto the Lord, but to the priests the sons of Aaron, that are consecrated to burn incense: go out of the sanctuary; for thou hast trespassed; neither shall it be for thine honour from the Lord God.

> Але коли він зміцнів, серце його загордилося — на його погибель; бо він згрішив проти Господа, Бога свого, і увійшов до храму Господнього, щоб кадити на кадильному жертовнику. І увійшов слідом за ним священик Азарія, а з ним — вісімдесят священиків Господніх, хоробрі мужі. І стали вони проти царя Озії та сказали йому: Не тобі, Озіє, кадити Господеві, а священикам, синам Аарона, освяченим для кадіння. Вийди зі святилища, бо ти провинився; і не буде це тобі на честь від Господа Бога.

> Then Uzziah was wroth, and had a censer in his hand to burn incense: and while he was wroth with the priests, the leprosy even rose up in his forehead before the priests in the house of the Lord, from beside the incense altar. And Azariah the chief priest, and all the priests, looked upon him, and, behold, he was leprous in his forehead, and they thrust him out from thence; yea, himself hasted also to go out, because the Lord had smitten him. And Uzziah the king was a leper unto the day of his death, and dwelt in a several house, being a leper; for he was cut off from the house of the Lord: and Jotham his son was over the king’s house, judging the people of the land. 2 Chronicles 26:16–21.

> Тоді Озія розгнівався, і в його руці була кадильниця, щоб кадити фіміам; і коли він гнівався на священиків, проказа з’явилася на його чолі перед священиками в Домі Господньому, біля кадильного жертовника. І Азарія, первосвященик, та всі священики поглянули на нього, і ось він був прокажений на чолі; і вони вигнали його звідти, та й він сам також поспішив вийти, бо Господь уразив його. І цар Озія був прокажений аж до дня своєї смерті, і мешкав в окремому домі, будучи прокаженим, бо він був відлучений від Дому Господнього; а Йотам, його син, був над царським домом, судячи народ краю. 2 Хронік 26:16–21.

Eighty-one as a symbol is associated with the priests who opposed Uzziah’s efforts to offer sacrifices in the sanctuary. The prophetic structure of the passage of Uzziah aligns with the prophetic structure of Daniel eleven verses eleven and twelve. Both passages identify a southern king, whose heart is lifted up from military victories, and especially the recent victory over a king of the north. When verse eleven of Daniel eleven was fulfilled by Ptolemy at the battle of Raphia, he, as did Uzziah, sought to offer a sacrifice in the sanctuary at Jerusalem, but was resisted by the priests. Line upon line the two witnesses identify the Ukrainian war that is almost ended.

Число вісімдесят один, як символ, пов’язане зі священиками, які виступили проти спроб Озії приносити жертви у святилищі. Пророча структура уривку про Озію узгоджується з пророчою структурою одинадцятого розділу книги Даниїла, віршів одинадцятого і дванадцятого. Обидва уривки окреслюють південного царя, серце якого піднеслося внаслідок військових перемог, і особливо нещодавньої перемоги над царем півночі. Коли одинадцятий вірш одинадцятого розділу Даниїла був виконаний Птолемеєм у битві при Рафії, він, як і Озія, намагався принести жертву у святилищі в Єрусалимі, але зустрів опір з боку священиків. Рядок до рядка два свідки визначають українську війну, що майже завершилася.

Chapter eighty-one of The Desire of Ages, is based upon Matthew 28, and identifies Christ ascending to begin His work as the Heavenly High Priest.

Вісімдесят перший розділ «Бажання віків» ґрунтується на 28-му розділі Євангелія від Матвія і показує Христа, який возноситься, щоб розпочати своє служіння як Небесний Первосвященик.

> Now of the things which we have spoken this is the sum: We have such an high priest, who is set on the right hand of the throne of the Majesty in the heavens. Hebrews 8:1.

> Головне ж у тому, що ми говоримо, — таке: маємо такого Первосвященика, який сів праворуч престолу Величності на небесах. Послання до Євреїв 8:1.

The number “81” is a symbol of the priests, and chapters 26, 27, 28; the third step of the third line in Matthew adds up to 81. The second step adds up to 49 and the first step is 23. Eighty-one represents 80 priests and a high priest in the testimony of Uzziah. At this level the 80 priests are human, and the high priest is Divine. 81 represents the combination of Divinity with humanity. The number one in the number eighty-one represents Divinity.

Число «81» є символом священиків і розділів 26, 27, 28; третя сходинка третього рядка у Матвія дає в сумі 81. Друга сходинка дає в сумі 49, а перша — 23. Вісімдесят один представляє 80 священиків і первосвященика у свідченні Озії. На цьому рівні 80 священиків є людьми, а первосвященик — Божественний. 81 представляє поєднання Божества з людськістю. Одиниця в числі 81 представляє Божество.

The number one in eleven represents humanity and also Divinity. The number one in the number twenty-one represents Divinity, and twenty humanity. The two and one combination can be seen in the disciples on the road to Emmaus.

Цифра один у числі одинадцять символізує людство, а також Божество. Цифра один у числі двадцять один символізує Божество, а двадцять — людство. Комбінація двох і одного явлена в учнях на шляху до Еммауса.

The three and one combination is humanity and Divinity as represented by the fiery furnace of Shadrach, Meshach and Abednego.

Поєднання трьох і одного — це людськість і Божество, як це представлено вогненною піччю Седраха, Мисаха та Авденаго.

The four and one combination identifies that the combination of Divinity with humanity is accomplished in the fourth generation.

Поєднання «чотири й один» вказує на те, що поєднання Божества з людством звершується в четвертому поколінні.

The five and one combination identifies the five virgins waiting for the bridegroom.

Поєднання п’яти й одного означує п’ятьох дів, які очікують жениха.

The six and one combination represents man’s relation to the seventh-day Sabbath, of which Divinity is the Lord of. The number “six” is a symbol of man, and the one is Christ.

Поєднання «шість і один» виражає відношення людини до суботи сьомого дня, Господом якої є Божество. Число «шість» є символом людини, а «один» — Христос.

The seven and one combination represents the transition of the seventh church of Laodicea into the Philadelphian experience.

Поєднання семи й одного символізує перехід сьомої церкви Лаодикії у філадельфійський досвід.

81 is a symbol of the priests and their relation to the high priest.

81 є символом священиків та їхнього стосунку до первосвященика.

The nine and one combination identifies completion. Pregnancy is nine months. There were 9 generations leading to Noah, and nine generations after which led to the covenant. Jesus gave up the ghost at the ninth hour. The nine and one combination is identifying the finishing of the work of sealing His people.

Поєднання дев’яти та одного позначає завершення. Вагітність триває дев’ять місяців. Було дев’ять поколінь до Ноя, і дев’ять поколінь після нього, що привели до завіту. Ісус віддав духа о дев’ятій годині. Поєднання дев’яти та одного вказує на завершення діла запечатування Його народу.

In this context, one is the combination of humanity and Divinity, number two is the Divine teacher, teaching humanity. Number three is the three angel’s message, which is the message they are taught in number two. Number four identifies the fourth generation, thus identifying the prophetic history when the five wise virgins are manifested, and recreated as represented by the sixth creation day. Then the seventh step identifies the transition to Philadelphia and the enigma of the eight being of the seven. At which point the covenant is accomplished and the priesthood of “81” is lifted up to finish the work represented by the number nine. At each step number one is the Lion of the tribe of Judah, who is also Palmoni, the Wonderful Numberer. 81 is a symbol of the priests. Palmoni created all the numbers.

У цьому контексті одиниця — це єдність людського й Божественного; двійка — це Божественний Учитель, що навчає людство. Трійка — це вістка трьох ангелів, тобто вістка, якій їх навчає двійка. Четвірка ідентифікує четверте покоління, тим самим визначаючи пророчу історію, коли п’ятьох мудрих дів виявляються та відтворюються, як це представлено шостим днем творіння. Тоді сьомий ступінь визначає перехід до Філадельфії і загадку восьмого, що є із семи. У цей момент завіт сповнюється, а священство "81" підноситься, щоб завершити працю, представлену числом дев’ять. На кожному етапі одиниця є Левом з племені Юди, який також є Пальмоні, Дивним Лічильником. 81 є символом священиків. Пальмоні створив усі числа.

The number eleven represents half of twenty-two, and they both represent the combination of Divinity with humanity. In a recent article I included two statements that address the beginning and ending.

Число одинадцять є половиною двадцяти двох, і обидва символізують поєднання Божества з людською природою. У нещодавній статті я подав два твердження, які стосуються початку й кінця.

The first statement identified that when Ellen White had her initial visions of the sanctuary, she was shown that the Sabbath commandment shown brighter than the other commandments. She was also shown that in the latter days the “doctrine of the incarnation” was invested with a soft radiance. The Sabbath was a light at the beginning that typified the doctrine of the incarnation at the end. The combination of Divinity with humanity is the doctrine of the incarnation, for it is the doctrine of Christ taking upon Himself human flesh, and thus setting the example that Divinity combined with humanity does not sin.

Перше твердження констатувало, що, коли Еллен Вайт мала свої перші видіння про святилище, їй було показано, що суботня заповідь сяяла яскравіше за інші заповіді. Їй також було показано, що в останні дні «вчення про втілення» буде осяяне м’яким сяйвом. Субота була світлом на початку, що прообразувало вчення про втілення наприкінці. Поєднання Божества з людськістю становить вчення про втілення, бо це вчення про те, що Христос прийняв на Себе людську плоть і тим самим подав взірець того, що Божество, поєднане з людськістю, не грішить.

Eleven plus eleven equals twenty-two, and the number eleven begins each of the twelve-chapter covenant lines, and each end with twenty-two. The chapters elevens and verse elevens within the Scriptures represent waymarks of the one hundred and forty-four thousand.

Одинадцять плюс одинадцять дорівнює двадцяти двом, а число одинадцять розпочинає кожну з завітних ліній, що складаються з дванадцяти розділів, і кожна з них завершується числом двадцять два. Одинадцяті розділи та одинадцяті вірші у Святому Письмі становлять віхи ста сорока чотирьох тисяч.

## 2014

2014

The Ukrainian war began in 2014, and is the external line of the sealing time of the one hundred and forty–four thousand.

Українська війна розпочалася 2014 року і є зовнішньою лінією часу запечатування ста сорока чотирьох тисяч.

> And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. Daniel 11:11.

> І цар півдня розпалиться гнівом, і виступить та битиметься з ним, так, із царем півночі; і він виведе велику безліч, але ця безліч буде віддана в його руку. Даниїла 11:11.

## July 18, 2020

18 липня 2020 року

The first disappointment was Jesus’ tarrying to go to raise Lazarus, the crowning miracle and the seal of God. Jesus waited four days before resurrecting Lazarus. The verse in John is identifying the last of seven miracles that are directly identified in the gospel of John. The first was changing water to wine. There is much light in considering the seven miracles that culminate with John 11:11, and all the theologians agree that there are only seven miracles in John, based upon those miracles being directly identified. For this reason, they do not include Christ’s resurrection as the eighth sign, but it was a miracle, and His resurrection is the sign of the covenant, so the resurrection in the book of John is the eighth miracle, that is of the seven, for each of the previous seven miracles was accomplished through the power of His resurrection.

Першим розчаруванням було те, що Ісус зволікав іти, щоб воскресити Лазаря,— це вінцеве чудо і печатка Божа. Ісус очікував чотири дні, перш ніж воскресити Лазаря. Вірш в Євангелії від Івана окреслює останнє з семи чудес, які прямо ідентифіковані в Євангелії від Івана. Першим було перетворення води на вино. Багато світла відкривається в розгляді семи чудес, які досягають кульмінації в Івана 11:11, і всі богослови погоджуються, що в Євангелії від Івана є лише сім чудес, виходячи з того, що ці чудеса прямо ідентифіковані. З цієї причини вони не включають воскресіння Христа як восьме знамення; але це було чудо, і Його воскресіння є знаменням завіту, тож воскресіння в Євангелії від Івана є восьмим чудом, тобто понад сім, бо кожне з попередніх семи чудес було звершене силою Його воскресіння.

> These things said he: and after that he saith unto them, Our friend Lazarus sleepeth; but I go, that I may awake him out of sleep. John 11:11.

> Сказавши це, потім говорить їм: Наш друг Лазар заснув; але я йду, щоб пробудити його зі сну. Івана 11:11.

## July, 2023

Липень 2023 року

In July 2023, the voice in the wilderness began to cry out a message that possesses the Spirit of life.

У липні 2023 року голос у пустині почав вигукувати послання, що має в собі Духа життя.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:11.

> І через три з половиною дні дух життя від Бога увійшов у них, і вони стали на ноги свої; і великий страх упав на тих, хто бачив їх. Об'явлення 11:11.

John is born eight days before the Sunday law, for it is at the Sunday law that his father Zechariah speaks. John’s name is changed from Zechariah unto John at the Sunday law, when his name change identifies a covenant relationship. The birth typifies the resurrection of those slain in the streets on July 18, 2020.

Йоан народжується за вісім днів до недільного закону, бо саме під час недільного закону промовляє його батько Захарія. Ім’я Йоана під час недільного закону змінюється із «Захарія» на «Йоан», коли ця зміна імені позначає завітні взаємини. Це народження є прообразом воскресіння тих, кого було вбито на вулицях 18 липня 2020 року.

> Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. Matthew 11:11.

> Істинно кажу вам: серед народжених від жінок не з’явився більший, ніж Іван Хреститель; однак найменший у Царстві Небесному більший від нього. Матвія 11:11.

## 2024

2024

Isaiah identifies the second gathering that was fulfilled in 1849. The second gathering began in July of 2023, and ends when God’s people are sealed.

Ісая вказує на друге збирання, яке сповнилося у 1849 році. Друге збирання розпочалося в липні 2023 року й завершиться, коли Божий народ буде запечатаний.

> And it shall come to pass in that day, that the Lord shall set his hand again the second time to recover the remnant of his people, which shall be left, from Assyria, and from Egypt, and from Pathros, and from Cush, and from Elam, and from Shinar, and from Hamath, and from the islands of the sea. Isaiah 11:11.

> І станеться того дня, що Господь удруге простягне руку Свою, щоб повернути останок Свого народу, що позостане, з Ассирії, і з Єгипту, і з Патросу, і з Кушу, і з Еламу, і з Шінару, і з Хамату, і з островів моря. Ісая 11:11.

## Just Before the Sunday law

Безпосередньо перед недільним законом

Jesus just finished the triumphal entry, thus identifying the transition from the Midnight Cry to the Sunday law, He has the twelve disciples with Him, for they are already chosen before the Sunday law.

Ісус щойно завершив урочистий в’їзд, тим самим окреслюючи перехід від Опівнічного Крику до недільного закону. Поруч із Ним дванадцять учнів, бо їх уже було вибрано ще до настання недільного закону.

> And Jesus entered into Jerusalem, and into the temple: and when he had looked round about upon all things, and now the eventide was come, he went out unto Bethany with the twelve. Mark 11:11.

> І Ісус увійшов у Єрусалим і в храм; і, оглянувши усе довкола, як уже настав вечір, вийшов до Віфанії з дванадцятьма. Марка 11:11.

When the sealing is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand, just before the Sunday law, the joining together of the husband of Divinity with the wife of humanity is finished, and the two are eternally one, for the atonement is finished.

Коли запечатлення ста сорока чотирьох тисяч буде звершене, безпосередньо перед недільним законом, тоді завершиться єднання Божества як Чоловіка з людством як Дружиною, і ці двоє навіки становлять одне, бо спокутування довершене.

> Nevertheless neither is the man without the woman, neither the woman without the man, in the Lord. 1 Corinthians 11:11.

> Проте в Господі ні чоловік без жінки, ні жінка без чоловіка. 1 Коринтянам 11:11.

The miracle birth of Sarah, a birth long overdue since the rebellion of 1863, is accomplished when the woman of Revelation twelve gives birth to twins. The first child arrives at the Midnight Cry and the second child at the Sunday law. The child who came out second, had the scarlet thread that represents the sign of Rahab at Jericho.

Чудесне народження Сари — народження, що від часу бунту 1863 року довго відкладалося, — звершується тоді, коли жінка з дванадцятого розділу Об’явлення народжує близнят. Перша дитина з’являється під час Опівнічного кличу, а друга — під час Недільного закону. Дитина, яка народилася другою, мала багряний шнур, що символізує ознаку Раав у Єрихоні.

> Through faith also Sara herself received strength to conceive seed, and was delivered of a child when she was past age, because she judged him faithful who had promised. Hebrews 11:11.

> Вірою і сама Сара одержала силу для зачаття насіння і, коли вже була поза дітородним віком, народила дитину, бо вважала вірним Того, Хто обіцяв. Євреїв 11:11.

## The Sunday law for Laodicea

Недільний закон для Лаодикії

Jeremiah identifies the judgment of the Laodicean Seventh-day Adventist church.

Єремія ідентифікує суд Лаодикійської Церкви адвентистів сьомого дня.

> Therefore thus saith the Lord, Behold, I will bring evil upon them, which they shall not be able to escape; and though they shall cry unto me, I will not hearken unto them. Jeremiah 11:11.

> Тому так говорить Господь: Ось, Я наведу на них лихо, від якого вони не зможуть утекти; і хоч вони волатимуть до Мене, Я не почую їх. Єремії 11:11.

Ezekiel agrees with Jeremiah’s judgment upon Adventism.

Єзекіїль погоджується з судом Єремії над адвентизмом.

> This city shall not be your caldron, neither shall ye be the flesh in the midst thereof; but I will judge you in the border of Israel. Ezekiel 11:11.

> Це місто не буде для вас котлом, і ви не будете м’ясом посеред нього; але Я буду судити вас на межі Ізраїлю. Єзекіїль 11:11.

The passing by of ancient Israel as God’s covenant people includes God provoking the former covenant people to jealousy over what they threw away. This is repeated upon Adventism at the Sunday law.

Оминання давнього Ізраїлю як Божого народу завіту включає збудження Богом у колишньому народі завіту заздрості щодо того, що вони відкинули. Це повторюється в адвентизмі під час недільного закону.

> I say then, Have they stumbled that they should fall? God forbid: but rather through their fall salvation is come unto the Gentiles, for to provoke them to jealousy. Romans 11:11.

> Отже, кажу: чи вони спіткнулися, щоб упасти? Зовсім ні; але радше через їхнє падіння спасіння прийшло до поган, щоб викликати в них ревнощі. Римлян 11:11.

Adventism, based upon the work of William Miller, which they reject, is still the movement that built the temple; but as with Solomon, who also built the temple, they broke the covenant and their kingdom will be taken from them, and given to a people who will manage God’s vineyard as He directs.

Адвентизм, заснований на праці Вільяма Міллера, яку вони відкидають, усе ще є тим рухом, що збудував храм; але, подібно до Соломона, який також збудував храм, вони порушили завіт, і їхнє царство буде відняте від них і дане народові, який управлятиме Божим виноградником, як Він повелить.

> Wherefore the Lord said unto Solomon, Forasmuch as this is done of thee, and thou hast not kept my covenant and my statutes, which I have commanded thee, I will surely rend the kingdom from thee, and will give it to thy servant. 1 Kings 11:11.

> Тому Господь сказав Соломонові: За те, що це вчинене тобою, і ти не додержав Мого заповіту та Моїх постанов, які Я наказав тобі, Я неодмінно віддеру від тебе царство і дам його твоєму слузі. 1 Царів 11:11.

## The Sunday law for Philadelphia

Недільний закон для Філадельфії

At the Sunday law the church triumphant is placed into its own land, according to the prophets, and that land is a land that is abundant with the message of the latter rain. Jericho was rebuilt in 1863, and at the Sunday law Jericho comes down.

За недільного закону Церква Переможна вводиться у свою власну землю, згідно з пророками, а та земля є землею, щедро сповненою вісткою пізнього дощу. Єрихон був відбудований у 1863 році, і за недільного законy Єрихон падає.

> But the land, whither ye go to possess it, is a land of hills and valleys, and drinketh water of the rain of heaven. Deuteronomy 11:11.

> А земля, куди ви йдете, щоб посісти її, — земля гір і долин, що п’є воду небесного дощу. Второзаконня 11:11.

A city is a kingdom, and the church triumphant represents Christ’s kingdom of glory. That kingdom of the church triumphant, begins at the Sunday law, when His church is lifted up and exalted above all the mountains and hills.

Місто є царством, а Церква торжествуюча репрезентує Христове Царство слави. Те царство Церкви торжествуючої розпочинається з настанням недільного закону, коли Його Церква підноситься та звеличується понад усі гори й пагорби.

> By the blessing of the upright the city is exalted: but it is overthrown by the mouth of the wicked. Proverbs 11:11.

> Благословенням праведних підноситься місто, а устами безбожних воно руйнується. Приповісті 11:11.

It was at the ninth hour that the angel came to Cornelious instructing him to send for Peter, thus identifying when the gospel goes to the Gentiles at the Sunday law. When Peter was instructed by God to go, it was in the context of a vision of eating unclean animals. This is fulfilled at the Sunday law. The ninth hour aligns with the ninth hour, when Christ died. The ninth hour represents the end of a period that begins at the third hour, when Jesus was crucified, dying six hours later. It is the same period of Peter who is in the upper room at the third hour, then in the temple at the ninth hour. One ninth hour ends at the death of Christ, the next ninth hour Peter is in the temple proclaiming the message of Joel. Christ death ended the covenant relation with Israel, and opened the door for the Gentiles, represented by Cornelious.

Саме о дев’ятій годині ангел з’явився Корнилієві, наказавши йому послати по Петра, тим самим позначивши час, коли євангеліє звертається до язичників за недільного закону. Коли Бог повелів Петрові йти, це сталося в контексті видіння про споживання нечистих тварин. Це сповнюється за недільного закону. Дев’ята година збігається з дев’ятою годиною, коли помер Христос. Дев’ята година символізує завершення періоду, який починається о третій годині, коли Ісуса було розп’ято; через шість годин Він помер. Це той самий період і для Петра: о третій годині він перебуває у горниці, а о дев’ятій — у храмі. Одна дев’ята година завершується смертю Христа; на наступну дев’яту годину Петро в храмі проголошує звістку Йоеля. Смерть Христа поклала край заповітним відносинам з Ізраїлем і відчинила двері для язичників, представлених Корнилієм.

> And, behold, immediately there were three men already come unto the house where I was, sent from Caesarea unto me. Acts 11:11.

> І ось, негайно троє мужів, посланих до мене з Кесарії, вже прибули до дому, де я перебував. Дії 11:11.

> They shall be even an abomination unto you; ye shall not eat of their flesh, but ye shall have their carcases in abomination. Leviticus 11:11.

> Вони будуть для вас мерзотою; не будете їсти їхнього м’яса, а їхні трупи будете мати за мерзоту. Левіт 11:11.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “I dreamed that God, by an unseen hand, sent me a curiously wrought casket about ten inches long by six square, made of ebony and pearls curiously inlaid. To the casket there was a key attached. I immediately took the key and opened the casket, when, to my wonder and surprise, I found it filled with all sorts and sizes of jewels, diamonds, precious stones, and gold and silver coin of every dimension and value, beautifully arranged in their several places in the casket; and thus arranged they reflected a light and glory equaled only to the sun. …

> Мені приснилося, що Бог, невидимою рукою, надіслав мені вишукано виготовлену скриньку приблизно десять дюймів завдовжки і шість дюймів завширшки, квадратної форми, зроблену з чорного дерева й витіювато інкрустовану перлами. До скриньки було прикріплено ключ. Я негайно взяв ключ і відчинив скриньку, і, на моє здивування та подив, знайшов її наповненою всілякими видами й розмірами коштовностей, діамантів, дорогоцінного каміння, а також золотою й срібною монетою всілякого розміру й вартості, прекрасно розміщеними у своїх відповідних місцях у скриньці; і, так укладені, вони віддзеркалювали світло й славу, що рівнялися лише сонцю. ...

> “I looked into the casket, but my eyes were dazzled with the sight. They shone with ten times their former glory. I thought they had been scoured in the sand by the feet of those wicked persons who had scattered and trod them in the dust. They were arranged in beautiful order in the casket, every one in its place, without any visible pains of the man who cast them in. I shouted with very joy, and that shout awoke me.” Early Writings, 81–83.

> «Я зазирнув у скриньку, але мої очі засліпило від побаченого. Вони сяяли удесятеро яскравіше, ніж раніше. Я подумав, що їх об пісок стерли ноги тих лихих людей, які розсипали їх і втоптали в пил. Вони були красиво впорядковані в скриньці, кожен — на своєму місці, без жодних видимих зусиль того, хто їх туди закидав. Я скрикнув від самої радості, і цей крик мене розбудив». Ранні твори, 81–83.

> “You are getting the coming of the Lord too far off. I saw the latter rain was coming as [suddenly as] the midnight cry, and with ten times the power.” Spalding and Magan, 5.

> «Ви відсуваєте пришестя Господнє занадто далеко. Я бачив, що пізній дощ прийде так само [раптово, як] опівнічний клич і з удесятереною силою». Спалдінґ і Маґан, 5.

> And in all matters of wisdom and understanding, that the king inquired of them, he found them ten times better than all the magicians and astrologers that were in all his realm. Daniel 1:18–20.

> І в усіх справах мудрості та розуміння, щодо яких цар їх розпитував, він знайшов їх у десятеро кращими за всіх чарівників та астрологів, що були в усьому його царстві. Даниїла 1:18-20.

Back to Articles