Article

# The Book of Daniel - Number Seventeen

Книга Даниїла — номер сімнадцять

Prophetic Connections: Nebuchadnezzar’s Golden Image and the Sunday Law

Пророчі паралелі: золотий образ Навуходоносора і недільний закон

Author

Jeff Pippenger

Published

December 12, 2023

Formats

PDF
Word

Sister White often identifies the golden image on the plain of Dura as the Sunday law.

Сестра Вайт часто ототожнює золотий образ на рівнині Дури з недільним законом.

> “An idol sabbath has been set up, as the golden image was set up in the plains of Dura. And as Nebuchadnezzar, the king of Babylon, issued a decree that all who would not bow down and worship this image should be killed, so a proclamation will be made that all who will not reverence the Sunday institution will be punished with imprisonment and death. Thus the Sabbath of the Lord is trampled underfoot. But the Lord has declared, ‘Woe unto them that decree unrighteous decrees, and write grievousness which they have prescribed’ [Isaiah 10:1]. [Zephaniah 1:14–18; 2:1–3, quoted.]” Manuscript Releases, volume 14, 91.

> Ідолопоклонницьку суботу встановлено, як було встановлено золотий образ на рівнині Дура. І як Навуходоносор, вавилонський цар, видав указ, що всі, хто не впаде ниць і не поклониться цьому образові, мають бути вбиті, так само буде проголошено, що всі, хто не шануватиме установлення неділі, будуть покарані ув’язненням і смертю. Так Господню суботу топчуть під ногами. Але Господь проголосив: «Горе тим, хто ухваляють несправедливі постанови і записують утиск, який самі приписали» [Ісая 10:1]. [Софонія 1:14-18; 2:1-3, цитовано.] Manuscript Releases, том 14, 91.

In this particular passage Sister White references the book of Zephaniah, and in so doing she adds to the prophetic connection of Daniel chapter two and chapter three. Zephaniah identifies that God’s people are to gather together before the decree. He also identifies a trumpet message, which is a symbol of a warning message that is directed against the cities (States) and towers (Churches). He identifies a gathering, which is the element of the “seven times,” that occurs when the Leviticus twenty-six prayer is offered. He identifies a “nation that is not desired,” all the while emphasizing the arrival of God’s executive judgment that begins at the Sunday law and escalates through to the Second Coming of Christ.

У цьому конкретному уривку сестра Вайт посилається на книгу Софонії, і таким чином вона доповнює пророчий зв’язок другого та третього розділів книги Даниїла. Софонія вказує, що Божий народ має зібратися разом перед постановою. Він також вказує на трубний віст, який є символом застережливої вістки, спрямованої проти міст (держав) і веж (церков). Він вказує на зібрання, що є елементом «семи часів», яке відбувається, коли підноситься молитва з двадцять шостого розділу Левіта. Він називає «небажаний народ», водночас підкреслюючи настання виконавчого Божого суду, який починається при недільному законі й посилюється аж до Другого Пришестя Христа.

What precedes the decree of the Sunday law is the formation of the image of the beast. The formation of the image of the beast is the visual test that confronts those of God’s people, who have previously passed the dietary test. Before the decree, which is the third (the litmus test), God’s people, who Zephaniah identifies as a “nation that is not desired,” are called to gather together. The first prophecy of Ezekiel is the gathering message, but it is only accomplished for those who recognize their scattered condition and pray the Leviticus twenty-six prayer, as did Daniel, in chapter nine.

Те, що передує указу про недільний закон, — це формування образу звіра. Формування образу звіра є видимим випробуванням, яке постає перед тими з Божого народу, хто раніше пройшов дієтичне випробування. Перед указом, який є третім (лакмусовим) випробуванням, Божий народ, якого Софонія називає «народом, якого не бажають», покликаний зібратися разом. Перше пророцтво Єзекіїля — це звістка про зібрання, але воно здійснюється лише для тих, хто визнає свій розсіяний стан і молиться молитвою з Левита, двадцять шостого розділу, як це робив Даниїл у дев’ятому розділі.

> The great day of the Lord is near, it is near, and hasteth greatly, even the voice of the day of the Lord: the mighty man shall cry there bitterly. That day is a day of wrath, a day of trouble and distress, a day of wasteness and desolation, a day of darkness and gloominess, a day of clouds and thick darkness, A day of the trumpet and alarm against the fenced cities, and against the high towers. And I will bring distress upon men, that they shall walk like blind men, because they have sinned against the Lord: and their blood shall be poured out as dust, and their flesh as the dung. Neither their silver nor their gold shall be able to deliver them in the day of the Lord’s wrath; but the whole land shall be devoured by the fire of his jealousy: for he shall make even a speedy riddance of all them that dwell in the land. Gather yourselves together, yea, gather together, O nation not desired; Before the decree bring forth, before the day pass as the chaff, before the fierce anger of the Lord come upon you, before the day of the Lord’s anger come upon you. Seek ye the Lord, all ye meek of the earth, which have wrought his judgment; seek righteousness, seek meekness: it may be ye shall be hid in the day of the Lord’s anger. Zephaniah 1:14–2:3.

> Великий день Господній близький, він близький і швидко надходить; чути навіть голос дня Господнього — там гірко закричить муж сильний. Той день — день гніву, день біди й тісноти, день спустошення та руїни, день темряви й мороку, день хмар і густої темряви, день сурми й тривоги проти укріплених міст і проти високих веж. І наведу на людей утиск, і вони ходитимуть, немов сліпі, бо згрішили проти Господа; і кров їхня буде пролита, як прах, а їхнє тіло — як гній. Ані їхнє срібло, ані їхнє золото не спроможуться їх урятувати в день гніву Господнього; бо вся земля буде пожерта вогнем його ревнощів, бо він учинить швидке знищення всіх, хто живе на землі. Зберіться разом, так, зберіться, народе небажаний, перше ніж постанова вийде, перше ніж день мине, мов полова, перше ніж упаде на вас лютий гнів Господній, перше ніж надійде на вас день гніву Господнього. Шукайте Господа, усі покірні на землі, що чините його правосуддя; шукайте праведності, шукайте покірності: можливо, будете заховані в день гніву Господнього. Софонія 1:14—2:3.

A “mighty man” in the Scriptures is a man of power, and the first reference to a “mighty man” is Gideon.

«Могутній муж» у Святому Письмі — це чоловік сили, і перша згадка про «могутнього мужа» стосується Гедеона.

> And there came an angel of the Lord, and sat under an oak which was in Ophrah, that pertained unto Joash the Abiezrite: and his son Gideon threshed wheat by the winepress, to hide it from the Midianites. And the angel of the Lord appeared unto him, and said unto him, The Lord is with thee, thou mighty man of valour. And Gideon said unto him, Oh my Lord, if the Lord be with us, why then is all this befallen us? and where be all his miracles which our fathers told us of, saying, Did not the Lord bring us up from Egypt? but now the Lord hath forsaken us, and delivered us into the hands of the Midianites. And the Lord looked upon him, and said, Go in this thy might, and thou shalt save Israel from the hand of the Midianites: have not I sent thee? And he said unto him, Oh my Lord, wherewith shall I save Israel? behold, my family is poor in Manasseh, and I am the least in my father’s house. And the Lord said unto him, Surely I will be with thee, and thou shalt smite the Midianites as one man. Judges 6:11–16.

> І прийшов Ангел Господній та сів під дубом, що в Офрі, який належав Йоашеві з роду Авієзерового; а його син Гедеон молотив пшеницю біля виноградного точила, щоб сховати її від мідіянітян. І з’явився йому Ангел Господній і сказав до нього: Господь з тобою, мужу хоробрий. А Гедеон сказав до нього: О мій Господи, якщо Господь з нами, то чому все це спіткало нас? І де всі Його чуда, про які розповідали нам наші батьки, кажучи: Хіба не Господь вивів нас з Єгипту? А тепер Господь покинув нас і віддав нас у руки мідіянітян. І Господь поглянув на нього та й сказав: Іди з цією силою твоєю, і ти спасеш Ізраїля з руки мідіянітян; хіба не Я посилаю тебе? А він сказав до Нього: О мій Господи, чим я спасу Ізраїля? Ось мій рід найбідніший у Манасії, а я найменший у домі батька мого. І Господь сказав до нього: Я буду з тобою, і ти поб’єш мідіянітян, як одного чоловіка. Суддів 6:11-16.

In Zephaniah the mighty man, who is also Gideon, is to cry bitterly. The word “cry” is a symbol of the Midnight Cry in the last days, and the word “bitter” represents righteous indignation. Gideon, or Zephaniah’s “mighty man,” is a symbol of the Elijah message that has the responsibility of showing God’s people their sins, and of course the sins of their fathers.

У Софонії «могутній муж», тобто Гедеон, має гірко закричати. Слово «крик» є символом Опівнічного крику в останні дні, а слово «гірко» означає праведне обурення. Гедеон, або «могутній муж» Софонії, є символом послання Іллі, що несе відповідальність показати Божому народові їхні гріхи, а також, звісно, гріхи їхніх батьків.

> Cry aloud, spare not, lift up thy voice like a trumpet, and show my people their transgression, and the house of Jacob their sins. Isaiah 58:1.

> Кричи на весь голос, не стримуйся, піднеси голос свій, як сурма, і оголоси народові Моєму його переступ, а домові Якова — його гріхи. Ісая 58:1.

All the prophets align with one another in the last days, so the trumpet message of Isaiah is also the “cry” of the mighty man of Zephaniah, who is Gideon, and they all are identifying the Elijah messenger and his work in the last days. In Isaiah the following verses identify their sins as presumption, for they believe they are actually worshipping and serving the Lord.

Усі пророки узгоджуються між собою стосовно останніх днів, тож трубне послання пророка Ісаї є також «криком» могутнього мужа з книги пророка Софонії, яким є Гедеон, і всі вони визначають посланця Іллі та його служіння в останні дні. У книзі Ісаї наступні вірші визначають їхні гріхи як самовпевненість, бо вони вважають, що насправді поклоняються й служать Господу.

> Yet they seek me daily, and delight to know my ways, as a nation that did righteousness, and forsook not the ordinance of their God: they ask of me the ordinances of justice; they take delight in approaching to God. Isaiah 58:2.

> Та вони щодня шукають Мене і тішаться знати Мої дороги, наче народ, що чинить праведність і не покинув постанови свого Бога; вони просять у Мене постанов справедливості, радіють наближатися до Бога. Ісая 58:2.

The bitter cry of the mighty man is the message of the Midnight Cry, which includes the revelation that July 18, 2020 was a presumptuous sin against the Lord that must be repented of and confessed. The nuts and bolts of the message of the Midnight Cry is the formation of the image of the beast, and the subsequent judgment brought upon the United States, and then the world, by Islam.

Гіркий плач сильного мужа — це послання опівнічного крику, яке включає одкровення, що 18 липня 2020 року був вчинений зухвалий гріх проти Господа, у якому слід покаятися і який треба сповідувати. Суть послання опівнічного крику полягає у формуванні образу звіра та подальшому суді, який іслам наведе на Сполучені Штати, а потім і на світ.

When the Leviticus twenty-six prayer is accomplished at the end of the wilderness of the three and a half days of Revelation eleven, the precious and vile will be separated. The wise and foolish will either have the golden oil or they will not, and at that time they will be as Gideon’s “one man.” According to Zephaniah, before the Sunday law decree, Gideon, who is Elijah, who is Ezekiel, who is the mighty man will present the message of the Midnight Cry, in conjunction with the bitterness of showing God’s people their sin of participating in the prediction of July 18, 2020, and their unjustified attempt to vindicate their prediction after it utterly failed.

Коли молитва з 26-го розділу Книги Левіт буде здійснена наприкінці періоду пустелі трьох із половиною днів з 11-го розділу Об’явлення, дороге та негідне будуть відділені. Мудрі й нерозумні або матимуть золотий єлей, або ні, і тоді вони будуть як Гедеонів «один чоловік». Згідно із Софонією, перед указом про недільний закон Гедеон, який є Іллею, який є Єзекіїлем, який є могутнім мужем, представить звістку Опівнічного крику разом із гіркотою викриття Божому народові їхнього гріха участі в передбаченні 18 липня 2020 року та їхньої невиправданої спроби виправдати своє передбачення після того, як воно цілковито провалилося.

Zephaniah identifies a gathering together of God’s people in the last days that precedes the Sunday law decree. The gathering together is also represented by Ezekiel’s first prophecy in chapter thirty-seven.

Софонія вказує на згромадження Божого народу в останні дні, яке передує указу про недільний закон. Це згромадження також представлене першим пророцтвом Єзекіїля у тридцять сьомому розділі.

> So I prophesied as I was commanded: and as I prophesied, there was a noise, and behold a shaking, and the bones came together, bone to his bone. And when I beheld, lo, the sinews and the flesh came up upon them, and the skin covered them above: but there was no breath in them. Ezekiel 37:7, 8.

> І пророкував я, як було мені наказано; і як я пророкував, зчинився шум, і ось — тремтіння, і кості зійшлися разом, кістка до своєї кістки. І я побачив — аж ось жили та плоть виросли на них, і шкіра покрила їх зверху; але подиху в них не було. Єзекіїль 37:7, 8.

Ezekiel prophesied to the dry bones that lay dead in the street of that city of Revelation chapter eleven, where also our Lord was crucified. They are first gathered together.

Єзекіїль пророкував сухим кісткам, що лежали мертвими на вулиці того міста з одинадцятого розділу Одкровення, де також був розіп’ятий наш Господь. Спочатку їх збирають разом.

> And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. Revelation 11:8–10.

> І їхні мертві тіла лежатимуть на вулиці великого міста, яке духовно зветься Содом і Єгипет, де також був розп’ятий наш Господь. І люди з народів, племен, мов і націй бачитимуть їхні мертві тіла три з половиною дні і не дозволять поховати їхні мертві тіла в могилах. І ті, що живуть на землі, радітимуть над ними, веселитимуться і надсилатимуть одне одному дари, бо ці два пророки мучили тих, що живуть на землі. Об’явлення 11:8–10.

They are gathered as the three and a half days are coming to a conclusion. The three and a half days represents the tarrying time of Matthew chapter twenty-five, but it is also the scattering of the “seven times” of Leviticus twenty-six. Those that are gathered have previously been scattered, and Zephaniah identifies them as a “nation not desired.” The nation that is not desired are those who have been dead in the streets while the world rejoiced over their dead bodies, but who are gathered together and then become the nation that is the point of attack of the dragon power of the last days, who lift up the whore of Tyre as their head.

Їх збирають, коли три з половиною дні наближаються до завершення. Три з половиною дні означають час зволікання з двадцять п’ятого розділу Євангелія від Матвія, але це також розсіяння «семи часів» із двадцять шостого розділу книги Левіт. Ті, кого зібрали, раніше були розсіяні, і Софонія називає їх «народом небажаним». Цей небажаний народ — це ті, що були мертвими на вулицях, тоді як світ радів над їхніми мертвими тілами, але яких збирають разом, і вони стають народом — мішенню нападу драконової сили останніх днів, яка підносить блудницю Тиру як свою голову.

> A Song or Psalm of Asaph. Keep not thou silence, O God: hold not thy peace, and be not still, O God. For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. For they have consulted together with one consent: they are confederate against thee. Psalm 83:1–5.

> Пісня. Псалом Асафа. Не мовчи, Боже; не будь безмовний і не будь спокійним, Боже. Бо ось вороги Твої здіймають галас, і ті, хто ненавидить Тебе, піднесли голову. Вони замислили підступну раду проти Твого народу й радилися проти Твоїх утаєних. Вони сказали: Ходімо, винищімо їх, щоб не були народом, щоб ім’я Ізраїля більше не згадувалося. Бо вони змовилися одностайно; проти Тебе уклали союз. Псалом 83:1–5.

Their intent is to take spiritual Israel of the last days and throw them into Nebuchadnezzar’s fiery furnace. When the dead bones first hear Isaiah’s “voice,” crying the message of the Midnight Cry, they are still in the wilderness of the three and a half days. They then must choose to receive or reject the Comforter that Christ promised to send which convicts them of their sin of July 18, 2020.

Їхній намір — схопити духовний Ізраїль останніх днів і вкинути його у вогненну піч Навуходоносора. Коли мертві кістки вперше чують «голос» Ісаї, що проголошує вістку Опівнічного Крику, вони ще перебувають у пустелі трьох із половиною днів. Тоді вони мають обрати: прийняти чи відкинути Утішителя, якого Христос обіцяв послати, який викриває їх у їхньому гріху 18 липня 2020 року.

> Comfort ye, comfort ye my people, saith your God. Speak ye comfortably to Jerusalem, and cry unto her, that her warfare is accomplished, that her iniquity is pardoned: for she hath received of the Lord’s hand double for all her sins. The voice of him that crieth in the wilderness, Prepare ye the way of the Lord, make straight in the desert a highway for our God. Every valley shall be exalted, and every mountain and hill shall be made low: and the crooked shall be made straight, and the rough places plain: And the glory of the Lord shall be revealed, and all flesh shall see it together: for the mouth of the Lord hath spoken it. Isaiah 40:1–5.

> Утішайте, утішайте Мій народ, говорить Бог ваш. Промовляйте до серця Єрусалима й кличте до нього, що скінчилася його служба, що його провина прощена: бо він прийняв із руки Господньої подвійне за всі свої гріхи. Голос того, хто кличе в пустелі: Приготуйте дорогу Господові, вирівняйте в пустелі шлях для нашого Бога. Кожна долина нехай підніметься, і кожна гора та пагорб нехай понизяться; криве стане прямим, а нерівні місця — рівниною. І слава Господня з’явиться, і разом побачить її всяка плоть: бо уста Господні це сказали. Ісая 40:1-5.

The passage identifying the work of the voice crying in the wilderness has some very detailed information. His message will be based upon a revelation of Christ’s character, as represented by the fact that the “glory,” which is Christ’s character, will be revealed. The Revelation of Jesus Christ that is unsealed just before the close of probation is an unsealing of Christ’s character as represented by the element of His character that is represented as Alpha and Omega. It will also be revealed that His character is “truth.”

Уривок, який окреслює працю голосу, що кличе в пустелі, містить дуже докладні відомості. Його послання ґрунтуватиметься на об’явленні характеру Христа, про що свідчить те, що буде явлена «слава», яка й є характером Христа. Об’явлення Ісуса Христа, яке розкривається незадовго перед закриттям благодатного часу, є розкриттям характеру Христа, як це показано складником Його характеру, представленим як Альфа й Омега. Також буде об’явлено, що Його характер — «істина».

Another detail is that when the voice begins to cry, he is still in the wilderness of the three and a half days, for he is crying in the wilderness. Prophetically when his work begins the two witnesses are still dead in the street that runs through Ezekiel’s valley. Another specific fact is that when the voice begins his work, the entire world shall have access to the message. Another observation is that the message is given in the period of the last days when Christ is blotting out the sins of the one hundred and forty-four thousand, for their iniquity has been pardoned. The sad fact that is also revealed “line upon line,” is that only those who meet the requirements of the gospel will receive the pardon that is being accomplished in that history.

Ще одна деталь полягає в тому, що коли голос починає кликати, він усе ще в пустелі періоду трьох із половиною днів, бо він кличе в пустелі. Пророчо кажучи, коли починається його служіння, двоє свідків усе ще мертві на вулиці, що проходить через долину Єзекіїля. Ще один конкретний факт полягає в тому, що коли голос починає своє служіння, весь світ матиме доступ до звістки. Ще одне спостереження полягає в тому, що звістка дається в період останніх днів, коли Христос згладжує гріхи ста сорока чотирьох тисяч, бо їхнє беззаконня прощено. Сумний факт, який також відкривається «рядок за рядком», полягає в тому, що лише ті, хто відповідає вимогам Євангелія, отримають прощення, яке звершується в тій історії.

Only those that respond to the demands associated with the Leviticus twenty-six prayer will have their sins and their father’s sins blotted out, for they will have received “double for all her sins.” The Lord’s “hand” that is associated with their sins and the sins of their fathers is a symbol of the first disappointment, where the Lord held His hand over a mistake that produced the first disappointment. In Millerite history His hand prevented God’s people from seeing a hidden truth. His hand in that history represented His divine providence. In the last days His hand represents God’s peoples rejection of a revealed truth by God’s people, and His hand then represents His divine judgment.

Лише ті, хто відгукнеться на вимоги, пов’язані з молитвою з 26-го розділу Левіта, матимуть стерті свої гріхи та гріхи своїх батьків, бо вони одержать «удвічі за всі її гріхи». Господня «рука», що пов’язана з їхніми гріхами та гріхами їхніх батьків, є символом першого розчарування, коли Господь прикрив Своєю рукою помилку, що спричинила перше розчарування. В історії міллеритів Його рука не дозволила Божому народові побачити приховану істину. Його рука в тій історії уособлювала Його божественне провидіння. В останні дні Його рука означає відкинення відкритої істини Божим народом, і тоді Його рука означає Його божественний суд.

With the voice of Ezekiel’s first prophecy the dead are formed together, but not yet standing as a mighty army. The second prophecy of Ezekiel chapter thirty-seven, accomplishes that by bringing the breath that comes from the four winds.

Голосом першого пророцтва Єзекіїля мертві збираються докупи, але ще не стоять як могутнє військо. Друге пророцтво тридцять сьомого розділу книги Єзекіїля довершує це, приносячи подих, що приходить із чотирьох вітрів.

> Then said he unto me, Prophesy unto the wind, prophesy, son of man, and say to the wind, Thus saith the Lord God; Come from the four winds, O breath, and breathe upon these slain, that they may live. So I prophesied as he commanded me, and the breath came into them, and they lived, and stood up upon their feet, an exceeding great army. Then he said unto me, Son of man, these bones are the whole house of Israel: behold, they say, Our bones are dried, and our hope is lost: we are cut off for our parts. Therefore prophesy and say unto them, Thus saith the Lord God; Behold, O my people, I will open your graves, and cause you to come up out of your graves, and bring you into the land of Israel. And ye shall know that I am the Lord, when I have opened your graves, O my people, and brought you up out of your graves, And shall put my spirit in you, and ye shall live, and I shall place you in your own land: then shall ye know that I the Lord have spoken it, and performed it, saith the Lord. Ezekiel 37:9–14.

> Тоді він сказав мені: Пророкуй вітрові, пророкуй, сину людський, і скажи вітрові: Так говорить Господь Бог: Прийди з чотирьох вітрів, о подиху, і подихни на цих убитих, щоб вони ожили. І я пророкував, як він мені звелів, і ввійшов у них подих, і вони ожили й стали на свої ноги — військо вельми велике. Тоді він сказав мені: Сину людський, ці кості — весь Ізраїлів дім: ось вони кажуть: Наші кості висохли, і наша надія загинула; ми відтяті. Тому пророкуй і скажи їм: Так говорить Господь Бог: Ось, народе Мій, Я відкрию ваші могили і виведу вас із ваших могил та введу вас у землю Ізраїлеву. І пізнаєте, що Я — Господь, коли відкрию ваші могили, народе Мій, і виведу вас із ваших могил, і дам у вас Мого Духа, і ви житимете, і поселю вас на вашій землі; тоді пізнаєте, що Я, Господь, сказав це й учинив, говорить Господь. Єзекіїля 37:9–14.

That breath of Ezekiel’s prophecy is the sealing message, for it comes from the four winds.

Той подих пророцтва Єзекіїля є запечатувальною звісткою, бо він походить із чотирьох вітрів.

> And after these things I saw four angels standing on the four corners of the earth, holding the four winds of the earth, that the wind should not blow on the earth, nor on the sea, nor on any tree. And I saw another angel ascending from the east, having the seal of the living God: and he cried with a loud voice to the four angels, to whom it was given to hurt the earth and the sea, Saying, Hurt not the earth, neither the sea, nor the trees, till we have sealed the servants of our God in their foreheads. Revelation 7:1–3.

> І після цього я побачив чотирьох ангелів, які стояли на чотирьох кутах землі, стримуючи чотири вітри землі, щоб вітер не дув ані на землю, ані на море, ані на жодне дерево. І я побачив іншого ангела, що підіймався зі сходу, маючи печать Бога Живого: і він крикнув голосом гучним до чотирьох ангелів, яким було дано шкодити землі й морю, кажучи: Не шкодьте ні землі, ні морю, ані деревам, доки ми не запечатаємо слуг нашого Бога на їхніх чолах. Об'явлення 7:1–3.

The four winds arise from the east, and prophetically, Islam is both “the east wind” and “the children of the east.” Ezekiel’s “breath,” which transforms the formed bodies into “a great and exceeding army” is the message that seals the one hundred and forty-four thousand. The sealing message of Revelation chapter seven, arises from the east. That message is the message of the Midnight Cry, and Zephaniah identifies it as the trumpet “alarm against the fenced cities, and against the high towers.”

Чотири вітри піднімаються зі сходу, і в пророчому сенсі іслам є і «східним вітром», і «синами сходу». «Подих» Єзекіїля, що перетворює сформовані тіла на «велике й надзвичайно численне військо», є посланням, яке запечатує сто сорок чотири тисячі. Послання про запечатування сьомого розділу Об'явлення виходить зі сходу. Це послання є посланням Опівнічного Крику, а Софонія визначає його як трубну «тривогу проти укріплених міст і проти високих веж».

A tower is a symbol of the church.

Вежа — символ церкви.

> “In the parable the householder represented God, the vineyard the Jewish nation, and the hedge the divine law which was their protection. The tower was a symbol of the temple.” The Desire of Ages, 597.

> "У притчі господар уособлював Бога, виноградник — єврейський народ, а огорожа — божественний закон, який був їхнім захистом. Вежа була символом храму." Бажання віків, 597.

A city is a kingdom in Bible prophecy. The papacy is “Babylon,” “that great city.” France and thereafter the United States are “the great city,” of “Sodom and Egypt.” Jerusalem is the “great city,” that comes down out of heaven. Zephaniah’s message is against the cities and towers, or against the combination of church and state, which by definition is the image of the beast. It is the “secret” message of Daniel chapter two.

Місто у біблійному пророцтві — це царство. Папство — це «Вавилон», «те велике місто». Франція, а згодом Сполучені Штати, є «великим містом» «Содому й Єгипту». Єрусалим є «великим містом», що сходить з неба. Послання Софонії спрямоване проти міст і веж, або проти поєднання церкви й держави, яке за визначенням є образом звіра. Це «таємне» послання другого розділу Даниїла.

Just before the Sunday law decree, that is Nebuchadnezzar’s golden image test of Daniel chapter three, the dead bodies awaken and are transformed into a mighty army to proclaim the message identifying and opposing the formation of the combination of church and state, while also identifying that Islam is the providential tool which God employs to exercise His judgment upon those who enforce Sunday worship as He has in past history. The message identifies that when the image is fully developed, and enforces the mark of the beast, the judgment will be delivered.

Безпосередньо перед декретом про недільний закон, тобто випробуванням із золотим образом Навуходоносора з третього розділу книги Даниїла, мертві тіла оживають і перетворюються на могутнє військо, щоб проголосити вістку, яка виявляє та протистоїть формуванню союзу церкви й держави, водночас вказуючи, що іслам є знаряддям провидіння, яким Бог користується, щоб звершити свій суд над тими, хто нав’язує недільне богослужіння, як Він робив у минулому. Вістка вказує, що коли образ буде повністю сформований і примусово запровадить знак звіра, суд буде звершений.

There is no direct reference in Daniel chapter three to the image of the beast that leads to and reaches its maturity at the Sunday law, but there cannot be a third message without a first and second, for chapter two of Daniel must be included in the revelation of the truths represented in Daniel chapter three. The “secret” of the image dream of chapter two identifies God’s people coming to recognize the life and death implications of Nebuchadnezzar’s image of the beast.

У третьому розділі книги Даниїла немає прямої згадки про образ звіра, який веде до недільного закону й у ньому досягає зрілості, але не може бути третьої вістки без першої й другої, бо другий розділ Даниїла має бути включений до об’явлення істин, представлених у третьому розділі Даниїла. «Таємниця» сну про образ у другому розділі виявляє Божий народ, який приходить до усвідомлення наслідків образу звіра Навуходоносора, що мають значення життя і смерті.

Sanctified logic requires that when Nebuchadnezzar determined that he was going to have a dedication ceremony to his golden idol, that the idol must first be built, and the musicians would need to practice the music they would play at the ceremony. There had to be advance preparation of construction going on over a period of time with excavation, a foundation laid, scaffolding, and workmen coming and going, and that preparation was the formation of the image of Nebuchadnezzar’s dream, but Nebuchadnezzar’s pride determined to make an image of only one beast, not all the kingdoms of Bible prophecy. The construction of that image is the test that God’s people must pass before probation closes, and before they are sealed, before the music plays.

Освячена логіка підказує, що коли Навуходоносор вирішив провести церемонію посвячення своєму золотому ідолу, то спершу треба було збудувати сам ідол, а музикантам — відрепетирувати музику, яку вони виконуватимуть на церемонії. Потрібні були завчасні будівельні приготування, що тривали певний час: розкопки, закладання фундаменту, риштування, робітники приходили й уходили; і ті приготування полягали у формуванні образу зі сну Навуходоносора, але гордість Навуходоносора спонукала зробити образ лише одного звіра, а не всіх царств біблійного пророцтва. Спорудження того образу — це випробування, яке Божий народ має пройти перед закриттям випробувального часу і перед тим, як вони будуть запечатані, перш ніж заграє музика.

Sanctified logic also identifies that Shadrach, Meshach and Abednego were not the only Hebrew slaves that witnessed the advance preparation for the dedication of the golden image. They were simply the only Hebrews that understood the implications of those preparations as a life and death warning, and made their own personal preparation for the coming crisis.

Освячена логіка також вказує на те, що Шадрах, Мешах і Авед-Него не були єдиними єврейськими рабами, які були свідками попередніх приготувань до посвячення золотого ідола. Вони просто були єдиними євреями, які зрозуміли значення тих приготувань як попередження, що стосується питання життя і смерті, і зробили власну особисту підготовку до майбутньої кризи.

In the passage from Sister White at the beginning of this article, she not only aligns Zephaniah’s decree with Nebuchadnezzar’s golden image and the Sunday law, she also identifies Isaiah’s unrighteous decree.

В уривку сестри Вайт на початку цієї статті вона не лише пов’язує указ Софонії із золотим образом Навуходоносора та недільним законом, але й вказує на несправедливий указ Ісаї.

> Woe unto them that decree unrighteous decrees, and that write grievousness which they have prescribed; To turn aside the needy from judgment, and to take away the right from the poor of my people, that widows may be their prey, and that they may rob the fatherless! And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:1–3.

> Горе тим, що ухвалюють беззаконні постанови і записують утиск, який самі запровадили, щоб відсунути нужденних від правосуддя та відібрати право у вбогих мого народу, щоб вдови стали їхньою здобиччю, а сиріт вони грабували! І що ви зробите в день навідання та під час спустошення, що прийде здалека? До кого ви побіжите по допомогу і де ви залишите свою славу? Ісая 10:1-3.

Isaiah’s “unrighteous decree,” is the Sunday law, and it is “the day of visitation” and “desolation,” for the United States, for “national apostasy” is followed by “national ruin.” According to Isaiah, at the Sunday law, which is also Nebuchadnezzar’s golden image, the “desolation” “shall come from far.”

«Ісаїна «несправедлива постанова» — це недільний закон, і він є «днем відвідання» та «спустошенням» для Сполучених Штатів, бо за «національним відступництвом» настає «національна руїна». За словами Ісаї, при недільному законі, який також є золотим образом Навуходоносора, «спустошення» «прийде здалека».»

> Remember this, and show yourselves men: bring it again to mind, O ye transgressors. Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure: Calling a ravenous bird from the east, the man that executeth my counsel from a far country: yea, I have spoken it, I will also bring it to pass; I have purposed it, I will also do it. Hearken unto me, ye stouthearted, that are far from righteousness: I bring near my righteousness: it shall not be far off, and my salvation shall not tarry: and I will place salvation in Zion for Israel my glory. Isaiah 46:8–13.

> Пам’ятайте це і поводьтеся як мужі; згадайте це знову, ви, беззаконники. Пам’ятайте давні події: бо Я — Бог, і немає іншого; Я — Бог, і немає подібного до Мене, Який звіщаю кінець від початку і від давніх часів — те, що ще не сталося, кажучи: Мій задум встоїть, і Я виконаю все, що бажаю; кличу хижого птаха зі сходу, мужа, що виконує Мій задум, з далекої країни. Так, Я сказав — і це здійсню; Я постановив — і це вчиню. Послухайте Мене, ви жорстокосерді, далекі від праведності: Я наближу Свою праведність: вона не буде далеко, і Моє спасіння не забариться; і покладу спасіння в Сіоні, Ізраїлеві — Мою славу. Ісая 46:8–13.

Isaiah places this passage at the end of the tarrying time, for then his “salvation shall” no longer “tarry.” It is at the end of Revelation eleven’s three and a half days. The end of the tarrying time is marked by the arrival of the message of the Midnight Cry, when Ezekiel’s great army stands up. When they stand up, they are lifted up as an ensign in Revelation chapter eleven.

Ісая розміщує цей уривок наприкінці часу зволікання, бо тоді його «спасіння більше не буде зволікати». Це відбувається наприкінці трьох із половиною днів одинадцятого розділу Об’явлення. Кінець часу зволікання позначається приходом звістки Опівнічного крику, коли велике військо Єзекіїля стає на ноги. Коли вони встають, їх підносять як знамено в одинадцятому розділі Об’явлення.

> And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. And they heard a great voice from heaven saying unto them, Come up hither. And they ascended up to heaven in a cloud; and their enemies beheld them. And the same hour was there a great earthquake, and the tenth part of the city fell, and in the earthquake were slain of men seven thousand: and the remnant were affrighted, and gave glory to the God of heaven. The second woe is past; and, behold, the third woe cometh quickly. Revelation 11:11–14.

> А після трьох з половиною днів Дух життя від Бога увійшов у них, і вони стали на ноги; і великий страх напав на тих, хто бачив їх. І вони почули з неба великий голос, що сказав їм: Підійміться сюди. І вони вознеслися на небо в хмарі; а їхні вороги дивилися на них. І тієї ж години стався великий землетрус, і десята частина міста впала, і під час землетрусу було вбито сім тисяч людей; а решта злякалися й віддали славу Богові неба. Друга біда минула; і ось третя біда скоро приходить. Об’явлення 11:11–14.

The two witnesses of Revelation eleven ascend to heaven as the ensign, in the same hour as the earthquake, which is the Sunday law. At that time, or as John says, “in that hour,” according to Isaiah, chapter forty-six, God calls “the man” who executes His counsel, who is also “a ravenous bird from the east”. The ravenous bird, that is “the man” God employs to execute His counsel comes from “a far country”. In Isaiah chapter ten, at the time of the “unrighteous decree” which is the Sunday law, the “desolation” of the United States comes from “far.” “East” is a symbol of Islam, for in prophecy they are both “the children of the east,” and “the east wind.” A “bird” in prophecy is a religion, as represented by Babylon being a cage full of hateful and unclean birds. The “ravenous bird” that comes from a far country in the east, is the religion of Islam.

Двоє свідків одинадцятого розділу Об’явлення возносяться на небо як знамено, в ту ж годину, що й землетрус, який є недільним законом. Тоді, або, як каже Іван, "у ту годину", згідно з сорок шостим розділом Ісаї, Бог кличе "чоловіка", що виконує Його задум, який також є "хижим птахом зі сходу". "Хижий птах", тобто "чоловік", якого Бог використовує для здійснення Свого задуму, приходить із "далекої країни". У десятому розділі Ісаї, під час "несправедливого указу", який є недільним законом, "спустошення" Сполучених Штатів приходить "здалеку". "Схід" є символом ісламу, бо в пророцтві вони і "діти сходу", і "східний вітер". "Птах" у пророцтві — це релігія, що показано у Вавилоні як у клітці, повній ненависних і нечистих птахів. "Хижий птах", що приходить із далекої країни на сході, — це релігія ісламу.

> And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils, and the hold of every foul spirit, and a cage of every unclean and hateful bird. Revelation 18:2.

> І він закричав могутнім голосом, кажучи: Упав, упав великий Вавилон, і став житлом демонів, і в’язницею всякого нечистого духа, і кліткою кожного нечистого та ненависного птаха. Об’явлення 18:2.

The three-fold-union of modern Babylon represents three forms of government, and also three forms of religion. The religion of the United Nations is spiritualism, the religion of the United States is apostate Protestantism and the religion of the pope is Catholicism. All those religious persuasions are sometimes symbolized as women, but also as birds. It is the religious and political force of the United Nations, with the United States as the primary king, that places the papacy on the throne of the earth. In the book of Zechariah, it is two birds that establish the pope, who is identified as that “wicked” by the apostle Paul in second Thessalonians.

Потрійний союз сучасного Вавилону представляє три форми правління, а також три форми релігії. Релігія Організації Об’єднаних Націй — спіритизм, релігія Сполучених Штатів — відступницький протестантизм, а релігія папи — католицизм. Усі ці релігійні течії інколи зображуються як жінки, а також як птахи. Саме релігійно-політична сила Організації Об’єднаних Націй, де Сполучені Штати є головним царем, возводить папство на земний престол. У книзі Захарії саме два птахи утверджують папу, якого апостол Павло у Другому посланні до Солунян називає «тим беззаконним».

> Then the angel that talked with me went forth, and said unto me, Lift up now thine eyes, and see what is this that goeth forth. And I said, What is it? And he said, This is an ephah that goeth forth. He said moreover, This is their resemblance through all the earth. And, behold, there was lifted up a talent of lead: and this is a woman that sitteth in the midst of the ephah. And he said, This is wickedness. And he cast it into the midst of the ephah; and he cast the weight of lead upon the mouth thereof. Then lifted I up mine eyes, and looked, and, behold, there came out two women, and the wind was in their wings; for they had wings like the wings of a stork: and they lifted up the ephah between the earth and the heaven. Then said I to the angel that talked with me, Whither do these bear the ephah? And he said unto me, To build it an house in the land of Shinar: and it shall be established, and set there upon her own base. Zechariah 5:5–11.

> Тоді ангел, що говорив зі мною, вийшов і сказав мені: Підійми тепер очі свої і подивись, що це виходить. І я сказав: Що це? А він сказав: Це ефа, що виходить. Далі сказав: Це їхній вигляд по всій землі. І ось піднявся талант свинцю; і ось жінка, що сидить посеред ефи. І він сказав: Це — беззаконня. І він кинув її до середини ефи, і кинув свинцевий тягар на її вуста. Тоді я підніс очі свої і поглянув, і ось вийшли дві жінки, і вітер був у їхніх крилах; бо крила в них були, як крила лелеки; і вони підняли ефу між землею та небом. Тоді я сказав ангелові, що говорив зі мною: Куди вони несуть ефу? І він сказав мені: Щоб збудувати для неї дім у землі Шінар; і його буде утверджено, і поставлять її там на її власній основі. Захарія 5:5-11.

An ephah is a basket used for measuring. The two women that place the ephah, or basket that the papacy sits in the midst of, are two churches. Two religions will take the religion that is defined in the Bible as “that wicked” and build her a house in the land of Shinar. Shinar is another name for Babylon, and the Catholic church is Babylon the great in the last days.

Ефа — це кошик, що використовується для вимірювання. Дві жінки, які поміщають ефу, або кошик, всередині якого сидить папство, — це дві церкви. Дві релігії візьмуть релігію, яку в Біблії названо «тією нечестивою», і збудують їй дім у землі Шінар. Шінар — це інша назва Вавилону, а Католицька церква — Вавилон Великий в останні дні.

The two women that “establish” the wicked woman in Babylon, have “wind in their wings.” Those women are also birds, for they have “wings,” and their justification for placing the woman is the “wind” of Islam, for Islam brings together every man’s hand. The woman that is lifted up, has been trapped in the ephah since her deadly wound in 1798, for there had been a leaden weight placed upon the mouth of the ephah she was in. But when the music of Nebuchadnezzar’s worship ceremony begins, the two women of apostate Protestantism and Spiritualism remove the leaden weight, and lift up the eighth head, that is of the seven.

Дві жінки, які «утверджують» нечестиву жінку у Вавилоні, мають «вітер у своїх крилах». Ті жінки також є птахами, бо мають «крила», а їхнім виправданням для розміщення жінки є «вітер» ісламу, бо іслам об’єднує руки всіх людей. Жінка, яку підносять, була ув’язнена в ефі від часу її смертельної рани у 1798 році, бо на отворі ефи, в якій вона була, лежала свинцева покришка. Але коли починає лунати музика церемонії поклоніння Навуходоносора, дві жінки відступницького протестантизму та спіритизму знімають свинцеву покришку й підносять восьму голову, що є з семи.

> “As we approach the last crisis, it is of vital moment that harmony and unity exist among the Lord’s instrumentalities. The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses. This union is cemented by the great apostate. While he seeks to unite his agents in warring against the truth he will work to divide and scatter its advocates. Jealousy, evil surmising, evilspeaking, are instigated by him to produce discord and dissension.” Testimonies, volume 7, 182.

> "Коли ми наближаємося до останньої кризи, життєво важливо, щоб серед Господніх знарядь панували гармонія й єдність. Світ наповнений бурями, війнами та розбратом. Та все ж під одним проводом - папською владою - люди об'єднаються, щоб противитися Богові в особі Його свідків. Цю єдність цементує великий відступник. Прагнучи об'єднати своїх агентів для війни проти істини, він працюватиме над тим, щоб роз'єднувати та розсіювати її захисників. Ревнощі, злі підозри, лихослів'я - усе це підбурюється ним, щоб породити незгоду й розбрат." Свідчення, том 7, 182.

The threefold union lifts up the papacy as the head, for they intend to destroy the nation not desired.

Потрійний союз ставить папство на чолі, бо має намір знищити небажаний народ.

> For, lo, thine enemies make a tumult: and they that hate thee have lifted up the head. They have taken crafty counsel against thy people, and consulted against thy hidden ones. They have said, Come, and let us cut them off from being a nation; that the name of Israel may be no more in remembrance. Psalm 83:2–4.

> Бо ось вороги Твої здіймають галас, і ті, що ненавидять Тебе, підняли голову. Вони ведуть лукаву раду проти Твого народу й змовляються проти Твоїх утаєних. Вони кажуть: Ходімо, вигубімо їх, щоб вони не були більше народом, щоб ім’я Ізраїля вже не згадувалося. Псалом 83:2-4.

A bird is a religion, and the “ravenous bird from the east” which God calls at the “hour” of the Sunday law, when the message of the Midnight Cry is being proclaimed, is Islam. That is why in the very hour that the resurrected dead ascend into heaven as the ensign, the “third woe” of Islam comes quickly. This is why Isaiah states in verse one of chapter ten, “Woe” unto them that declare unrighteous decrees. The “Woes” of Revelation are Islam, and Islam is the providential judgment, or tool, or staff (Isaiah 10:5) that God uses to punish the United States for enforcing Sunday worship.

Птах — це релігія, а «ненажерливий птах зі сходу», якого Бог кличе в «годину» недільного закону, коли проголошується вістка Опівнічного Крику, — це іслам. Тому саме в ту годину, коли воскреслі мертві возносяться на небо як знамено, «третє горе» ісламу настає швидко. Тому Ісая у першому вірші десятого розділу говорить: «Горе тим, хто ухвалює неправедні постанови». «Гори» книги Об’явлення — це іслам, а іслам є судом Провидіння, або знаряддям, або жезлом (Ісая 10:5), яким Бог карає Сполучені Штати за нав’язування недільного поклоніння.

Isaiah chapter forty-six, identifies the “ravenous bird from the east,” as “the man that executeth my counsel.” That “man” is Islam, and he is called “from a far country,” for God “purposed” to judge the United States, and thereafter the world, for Sunday enforcement, as He did in former times with pagan Rome and the first four trumpets, and then with papal Rome in the fifth and sixth “Woe” trumpets. His purpose in Isaiah chapter forty-six is to call the “ravenous bird from the east,” and He informs His people who desire to understand His counsel and purpose “Remember the former things of old: for I am God, and there is none else; I am God, and there is none like me, Declaring the end from the beginning, and from ancient times the things that are not yet done, saying, My counsel shall stand, and I will do all my pleasure.”

Сорок шостий розділ Ісаї ототожнює "хижого птаха зі сходу" з "чоловіком, що виконує мою раду". Той "чоловік" — це іслам, і його названо "з далекої країни", бо Бог "задумав" судити Сполучені Штати, а згодом і світ, за примусове дотримання неділі, як Він чинив у давні часи з язичницьким Римом і першими чотирма сурмами, а потім — з папським Римом у п’ятій і шостій сурмах "Горе". Його мета в сорок шостому розділі Ісаї — покликати "хижого птаха зі сходу", і Він повідомляє Свій народ, який прагне зрозуміти Його раду та намір: "Пам’ятайте давні речі з давнини: бо Я Бог, і немає іншого; Я Бог, і немає подібного до Мене, що звіщаю кінець від початку і від давніх часів те, що ще не зроблено, кажучи: Моя рада стоятиме, і Я здійсню все Своє бажання."

In verse three Isaiah chapter ten, Isaiah records three important questions:

У третьому вірші десятого розділу книги пророка Ісаї пророк Ісая записує три важливі запитання:

> And what will ye do in the day of visitation, and in the desolation which shall come from far? to whom will ye flee for help? and where will ye leave your glory? Isaiah 10:3.

> І що ви чинитимете у день навідання і в спустошенні, що прийде здалека? До кого ви побіжите по допомогу? І де залишите свою славу? Ісаї 10:3.

The final question identifies that the glorious land loses her glory at the unrighteous decree. The glory of the United States is the Constitution, which is fully overturned at the Sunday law.

Останнє запитання встановлює, що славний край втрачає свою славу через неправедний указ. Слава Сполучених Штатів — це Конституція, яка повністю скасовується із запровадженням недільного закону.

> “And the Constitution guarantees to the people the right of self-government, providing that representatives elected by the popular vote shall enact and administer the laws. Freedom of religious faith was also granted, every man being permitted to worship God according to the dictates of his conscience. Republicanism and Protestantism became the fundamental principles of the nation. These principles are the secret of its power and prosperity.” The Great Controversy, 441.

> І Конституція гарантує народу право самоврядування, передбачаючи, що представники, обрані всенародним голосуванням, ухвалюватимуть і забезпечуватимуть виконання законів. Також було гарантовано свободу віросповідання: кожному дозволено поклонятися Богові згідно з веліннями своєї совісті. Республіканізм і протестантизм стали фундаментальними принципами нації. Ці принципи є таємницею її могутності та процвітання. Велика боротьба, 441.

It is the Constitution that identifies the glory that is left in the dust at the Sunday law.

Саме Конституція виявляє ту славу, яка залишається в пилу за недільного закону.

> “When the nation for which God has worked in such a marvelous manner, and over which He has spread the shield of Omnipotence, abandons Protestant principles, and through its legislature gives countenance and support to Romanism in limiting religious liberty, then God will work in His own power for His people that are true. The tyranny of Rome will be exercised, but Christ is our refuge.” Testimonies to Ministers, 206.

> "Коли народ, для якого Бог діяв таким дивовижним чином і над яким Він простер щит Своєї всемогутності, відкидає протестантські принципи і через свій законодавчий орган надає схвалення та підтримку римокатолицизму в обмеженні релігійної свободи, тоді Бог Своєю власною силою діятиме для Свого народу, який залишається вірним. Тиранія Риму буде чинитися, але Христос — наше прибіжище." Свідчення для служителів, 206.

At Isaiah’s “unrighteous decree,” which is the Sunday law, the glory of the United States is gone, and it immediately answers Isaiah’s second question as it prophetically flees to the United Nations, the ten-king confederacy of Revelation chapter seventeen for help to address the attack of Islam of the third “Woe”. The first of the three questions identifies the setting of the Sunday law desolation that causes the United States to begin its next work of forcing the entire world to accept the combination of church and state, as represented by the unification of the United Nations and the Catholic Church, with the pope in control of the unholy relationship. It calls that desolation “the day of visitation”. All these prophetic realities align with Nebuchadnezzar’s dedication service for the golden image.

При Ісаїному «беззаконному указі», яким є недільний закон, слава Сполучених Штатів зникає, і вона негайно відповідає на друге запитання Ісаї, пророчо втікаючи по допомогу до Організації Об’єднаних Націй — десятицарської конфедерації сімнадцятого розділу Об’явлення — щоб протистояти нападу ісламу третього «Горя». Перше з трьох запитань окреслює обставини спустошення недільним законом, що спонукає Сполучені Штати розпочати свою наступну працю — примушувати весь світ прийняти поєднання церкви й держави, представлене об’єднанням Організації Об’єднаних Націй і Католицької Церкви, де папа контролює цей нечестивий союз. Це спустошення названо «днем відвідин». Усі ці пророчі реалії узгоджуються з церемонією посвячення золотого образу, яку провів Навуходоносор.

We will continue chapter three of Daniel in the next article.

Ми продовжимо третій розділ книги Даниїла у наступній статті.

> “In the history of Nebuchadnezzar and Belshazzar, God speaks to the people of today. The condemnation that will fall upon the inhabitants of the earth in this day will be because of their rejection of light. Our condemnation in the judgment will not result from the fact that we have lived in error, but from the fact that we have neglected Heaven-sent opportunities for discovering truth. The means of becoming conversant with the truth are within the reach of all; but, like the indulgent, selfish king, we give more attention to the things that charm the ear, and please the eye, and gratify the palate, than to the things that enrich the mind, the divine treasures of truth. It is through the truth that we may answer the great question, ‘What must I do to be saved?’” Bible Echo, September 17, 1894.

> В історії Навуходоносора та Валтасара Бог звертається до людей сьогодення. Засудження, що впаде на мешканців землі у цей день, буде через те, що вони відкинули світло. Наше засудження на суді буде не наслідком того, що ми жили в омані, а наслідком того, що ми занедбали послані Небом нагоди для пізнання істини. Засоби для пізнання істини доступні всім; але, подібно до поблажливого, егоїстичного царя, ми більше уваги приділяємо речам, що чарують вухо, тішать око і задовольняють піднебіння, ніж тим, що збагачують розум, — божественним скарбам істини. Саме через істину ми можемо дати відповідь на велике запитання: «Що мені робити, щоб спастися?» Bible Echo, 17 вересня 1894 року.

Back to Articles