Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Seventy-Two

Книга Даниїла - номер сто сімдесят два

Fatima’s Shadow: Unraveling the Satanic Influence Behind the Catholic Church’s Prophetic Visions

Тінь Фатіми: розкриття сатанинського впливу, що стоїть за пророчими видіннями Католицької церкви

Author

Jeff Pippenger

Published

April 2, 2024

Formats

PDF
Word

The prophecy of Fatima was Satan’s work of preparation in preparing the Catholic Church to surrender their organization unto him when he personates Christ, for it is the “masterpiece of Satan’s power—a monument of his efforts to seat himself upon the throne to rule the earth according to his will.” Those who will not be benefitted by the prophetic testimony identifying the role of Fatima in directing Catholicism, due to their unwillingness to believe in Satan’s ability to accomplish miracles, are setting themselves up to be deceived. Fatima’s prophecy addressed the internal struggle within Catholicism, and Catholicism’s war against atheism.

Фатімське пророцтво було ділом сатани з підготовки Католицької Церкви до того, аби вона віддала свою організацію йому, коли він видаватиме себе за Христа, адже це «шедевр сили сатани — пам’ятник його зусиллям зайняти престол, щоб правити землею за своєю волею». Ті, хто через небажання вірити у здатність сатани творити чудеса, не отримають користі з пророчого свідчення, що визначає роль Фатіми в керуванні католицизмом, — готують себе до обману. Пророцтво Фатіми стосувалося внутрішньої боротьби в католицизмі та війни католицизму проти атеїзму.

Catholicism’s war with atheism is the subject of verse forty of Daniel eleven. The illustration of that struggle began in 1798, in verse forty. It began with the battle in which Napoleon, the king of the south took the pope captive in 1798, and the testimony within the verse then ends with the king of the north sweeping away the king of the south in 1989. Within that history (1798 to 1989), the two antagonists in 1917 and 1918, are each marked with prophetic symbolism, that ties both their testimonies together, while retaining the overall theme of the verse. The prophecy of Fatima is no doubt a satanic prophecy, but it is a subject of God’s prophetic Word, and is therefore history that is to be correctly understood.

Війна католицизму з атеїзмом є предметом сорокового вірша одинадцятого розділу книги Даниїла. Ілюстрація цієї боротьби почалася 1798 року, у сороковому вірші. Вона почалася з битви, у якій Наполеон, цар півдня, взяв папу в полон у 1798 році, а свідчення в межах цього вірша потім завершується тим, що цар півночі змітає царя півдня у 1989 році. У межах цієї історії (1798–1989) обидва супротивники у 1917 і 1918 роках позначені пророчою символікою, яка поєднує обидва їхні свідчення, водночас зберігаючи загальну тему вірша. Пророцтво Фатіми, без сумніву, є сатанинським пророцтвом, але воно є предметом Божого пророчого Слова і тому є історією, яку слід правильно розуміти.

> “The only safety for the soul at this time is to inquire at every step, What saith the Lord to his servant? The word of the Lord endureth forever. The Bible is to be our guidebook, and instead of consulting the wisdom of men, and accepting as divine truth the assertions of finite mortals, we should search the sure word of prophecy. God has spoken, and his word is reliable, and we must rest our faith upon a ‘Thus saith the Lord.’ God would have us study the events that are taking place around us, and compare them with the predictions of his word, in order that we may understand that we are living in the last days. We want our Bibles, and we want to know what is written therein. The diligent student of prophecy will be rewarded with clear revelations of truth, for Jesus said, ‘Thy word is truth.’” Signs of the Times, October 1, 1894.

> Єдина безпека для душі в цей час — запитувати на кожному кроці: Що говорить Господь своєму слузі? Слово Господнє перебуває повік. Біблія має бути нашим путівником, і замість того, щоб звертатися до людської мудрості та приймати твердження обмежених смертних як божественну істину, ми повинні досліджувати найпевніше пророче слово. Бог промовив, і Його слово надійне, і ми повинні засновувати нашу віру на «Так говорить Господь». Бог бажає, щоб ми вивчали події, що відбуваються навколо нас, і порівнювали їх із пророцтвами Його слова, аби зрозуміти, що ми живемо в останні дні. Нам потрібні наші Біблії, і ми хочемо знати, що в них написано. Старанний дослідник пророцтв буде винагороджений ясними відкриттями істини, бо Ісус сказав: «Слово Твоє є істина». Знаки часу, 1 жовтня 1894 року.

In the third proxy war, as represented in verses thirteen through fifteen of Daniel eleven, the power who exalts itself to establish the vision is introduced. That verse was fulfilled in the year 200 BC, when “the Romans interfered in behalf of the young king of Egypt,” and “determined that he should be protected from the ruin devised by Antiochus and Philip.” The verse and the history of 200 BC, identify that just before the Sunday law, upon the premise of defending the weakened replacement of Putin, during the time when the United States and the United Nations (Seleucus and Philip of Macedon), have determined to take the Russian territories and divide them up for their mutual benefit, papal Rome (the whore of Tyre) will begin to play her music, as she begins to go forth to commit fornication with the kings of the earth.

У третій опосередкованій війні, як це представлено у віршах тринадцятому—п’ятнадцятому одинадцятого розділу книги Даниїла, вводиться сила, що звеличує себе, аби утвердити видіння. Цей вірш сповнився в 200 році до Р. Х., коли «римляни втрутилися на користь молодого царя Єгипту» і «постановили, що його слід захистити від загибелі, замисленої Антіохом і Філіпом». Цей вірш і історія 200 року до Р. Х. показують, що безпосередньо перед недільним законом, під приводом захисту ослабленого наступника Путіна, у час, коли Сполучені Штати та Організація Об’єднаних Націй (Селевк і Філіп Македонський) вирішили захопити російські території й поділити їх для своєї взаємної вигоди, папський Рим (тирська блудниця) почне грати свою музику, вирушаючи чинити блуд із царями землі.

The year 533, and the decree of Justinian will then be repeated as prophetically represented in Revelation chapter thirteen, verse two, which identifies that the dragon (pagan Rome), would provide three things for the papacy.

Рік 533 і едикт Юстиніана тоді будуть повторені, як це пророчо зображено в Об’явленні, розділ тринадцятий, вірш другий, де зазначено, що дракон (язичницький Рим) наділить папство трьома речами.

> And the beast which I saw was like unto a leopard, and his feet were as the feet of a bear, and his mouth as the mouth of a lion: and the dragon gave him his power, and his seat, and great authority. Revelation 13:2.

> І звір, якого я бачив, був подібний до леопарда, і ноги його — як ноги ведмедя, а уста його — як уста лева; і дракон дав йому свою силу, і престол свій, і велику владу. Об’явлення 13:2.

The dragon of pagan Rome gave its “seat,” (the city of Rome) to the papacy in the year 330, when Constantine moved his capital to Constantinople. Clovis gave his military “power” to the papacy beginning in 496, and in 533 Justinian gave the civil “authority” unto the papacy. Five years later pagan Rome placed the papacy on the throne, as represented in verses sixteen, thirty-one and forty-one of Daniel eleven. When the United States wins the third proxy war, the papacy will have defeated the Communistic power of Russia which is the subject of the Fatima prophecy. The proxy wars bear the signature of truth, for all three battles are accomplished by a papal proxy army.

Дракон язичницького Риму дав папству свій «престол» (місто Рим) у 330 році, коли Костянтин переніс свою столицю до Константинополя. Хлодвіг почав передавати папству свою військову «силу» з 496 року, а в 533 році Юстиніан дав папству цивільну «владу». Через п’ять років язичницький Рим посадив папство на престол, як це представлено у віршах шістнадцятому, тридцять першому та сорок першому одинадцятого розділу Даниїла. Коли Сполучені Штати виграють третю опосередковану війну, папство переможе комуністичну силу Росії, що є предметом пророцтва Фатіми. Опосередковані війни несуть на собі печать істини, бо всі три битви звершуються папським опосередкованим військом.

The first and last papal proxy army is the United States (apostate Protestantism). The middle proxy army is the Nazi’s of the Ukraine, who were also the Catholic proxy army against Communist Russia in the second world war. There are three world wars, and there are three proxy wars. The second war of both the world wars and proxy wars was Nazism. The current war in the Ukraine is the war of the borderline that first fulfilled verses eleven and twelve at the battle of Raphia. The war in the Ukraine is now being accomplished during the time of the second of three strikes of Islam of the third woe though Islam is not involved in that particular war.

Першою і останньою папською проксі-армією є Сполучені Штати (відступницький протестантизм). Середньою проксі-армією є нацисти України, які також були католицькою проксі-армією проти комуністичної Росії у Другій світовій війні. Є три світові війни, і є три проксі-війни. Другою війною як серед світових воєн, так і серед проксі-воєн був нацизм. Нинішня війна в Україні є війною прикордоння, що вперше сповнила одинадцятий і дванадцятий вірші в битві при Рафії. Війна в Україні тепер звершується в час другого з трьох ударів ісламу третього горя, хоча іслам не бере участі в цій конкретній війні.

The first strike was against the spiritual glorious land on September 11, 2001, and the last of the three strikes is at the Sunday law, and is against the spiritual glorious land again. The second of the three strikes of Islam of the third woe was against the literal ancient glorious land on October 7, 2023. That war is taking place in the identical area that Ptolemy was victorious in the battle of Raphia. Jesus stated that in the last days there would be wars and rumors of wars.

Перший удар було спрямовано проти духовної славної землі 11 вересня 2001 року, а останній із трьох ударів припадає на недільний закон і знову спрямований проти духовної славної землі. Другий із трьох ударів ісламу третього горя було спрямовано проти буквальної давньої славної землі 7 жовтня 2023 року. Та війна відбувається в тому самому місці, де Птолемей здобув перемогу в битві при Рафії. Ісус сказав, що в останні дні будуть війни й поголоски про війни.

The wars Jesus referred to, happen in the history when the effect of every vision is fulfilled, and it was Ezekiel that recorded that fact. In that history, the arrival of the third woe of Islam, the second and third battle of the proxy wars, the repeat of the American Civil War, the repeat of the American Revolutionary war are represented. These wars are accomplished during the history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand, and at the soon coming Sunday law the Lord will raise up His army as an ensign as the final, third world war begins, and as Islam of the third woe escalates its angering of the nations.

Війни, про які говорив Ісус, відбуваються в історії тоді, коли здійснюється дія кожного видіння, і саме Єзекіїль зафіксував цей факт. У цій історії представлені прихід третього горя ісламу, друга й третя битва проксі-воєн, повторення Громадянської війни в Америці, повторення Американської революційної війни. Ці війни звершуються протягом історії запечатання ста сорока чотирьох тисяч, і за близько прийдешнього недільного закону Господь підійме Своє військо як прапор у той час, коли починається остаточна, третя світова війна і коли іслам третього горя посилює своє розгнівання народів.

> And ye shall hear of wars and rumours of wars: see that ye be not troubled: for all these things must come to pass, but the end is not yet. For nation shall rise against nation, and kingdom against kingdom: and there shall be famines, and pestilences, and earthquakes, in divers places. All these are the beginning of sorrows. Matthew 24:6–8.

> І ви почуєте про війни та чутки про війни; глядіть, щоб не тривожилися, бо всьому цьому належить статися, але це ще не кінець. Бо повстане народ на народ, і царство на царство; і будуть голоди, мори та землетруси в різних місцях. Усе це — початок страждань. Матвія 24:6-8.

In the sealing time of the one hundred and forty-four thousand two classes of God’s people are defined by their ability to see and hear.

Під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч дві групи Божого народу визначаються за їхньою здатністю бачити й чути.

> Therefore speak I to them in parables: because they seeing see not; and hearing they hear not, neither do they understand. And in them is fulfilled the prophecy of Esaias, which saith, By hearing ye shall hear, and shall not understand; and seeing ye shall see, and shall not perceive: For this people’s heart is waxed gross, and their ears are dull of hearing, and their eyes they have closed; lest at any time they should see with their eyes and hear with their ears, and should understand with their heart, and should be converted, and I should heal them. But blessed are your eyes, for they see: and your ears, for they hear. Matthew 13:13–16.

> Тому я говорю до них притчами, бо вони, дивлячись, не бачать, і, слухаючи, не чують і не розуміють. І збувається на них пророцтво Ісаї, яке каже: Слухом почуєте — та не зрозумієте; і дивлячись побачите — та не збагнете. Бо огрубіло серце цього народу, і їхні вуха насилу чують, а свої очі вони заплющили, щоб коли-небудь не побачили очима і не почули вухами, і не зрозуміли серцем, і не навернулися, — і я зцілив би їх. А блаженні ваші очі, бо вони бачать, і ваші вуха, бо вони чують. Матвія 13:13-16.

In that time period, which began on September 11, 2001, Jesus said “ye shall hear of wars and rumors of wars.” In the book of Revelation, John represents those who hear the voice of Christ.

У той період, що почався 11 вересня 2001 року, Ісус сказав: «Будете чути про війни та чутки про війни». У книзі Одкровення Іван представляє тих, хто чує голос Христа.

> I was in the Spirit on the Lord’s day, and heard behind me a great voice, as of a trumpet. Revelation 1:10.

> Я був у Дусі в день Господній і почув позаду мене гучний голос, як звук сурми. Об’явлення 1:10.

The “voice” he heard was “as a trumpet,” and a trumpet is a symbol of warfare, and he heard the voice behind him. He then turned to see the voice.

«Голос», який він почув, був «наче сурма», а сурма є символом війни, і він почув голос позаду себе. Тоді він обернувся, щоб побачити голос.

> And I turned to see the voice that spake with me. And being turned, I saw seven golden candlesticks; And in the midst of the seven candlesticks one like unto the Son of man, clothed with a garment down to the foot, and girt about the paps with a golden girdle. His head and his hairs were white like wool, as white as snow; and his eyes were as a flame of fire; And his feet like unto fine brass, as if they burned in a furnace; and his voice as the sound of many waters. And he had in his right hand seven stars: and out of his mouth went a sharp twoedged sword: and his countenance was as the sun shineth in his strength. And when I saw him, I fell at his feet as dead. And he laid his right hand upon me, saying unto me, Fear not; I am the first and the last. Revelation 1:12–17.

> І я обернувся, щоб побачити голос, що говорив зі мною. І, обернувшись, побачив сім золотих світильників; і посеред семи світильників — один, подібний до Сина Людського, зодягнений в одежу до ніг і підперезаний на грудях золотим поясом. Голова Його і волосся — білі, мов вовна, білі, як сніг; і очі Його — немов полум’я вогню; а ноги Його — подібні до блискучої бронзи, ніби розжарені в печі; і голос Його — як шум багатьох вод. І в правиці Своїй Він мав сім зірок; і з уст Його виходив гострий двосічний меч; а обличчя Його — як сонце, що сяє у своїй силі. І коли я побачив Його, упав до ніг Його, немов мертвий. І Він поклав на мене праву руку Свою, і сказав мені: Не бійся; Я Перший і Останній. Об’явлення 1:12-17.

The vision of Christ which John saw when he turned to see the voice, was the same vision Daniel saw in chapter ten, the same vision Isaiah saw in chapter six, and the same vision which Paul saw, when he saw the history of the seven thunders.

Видіння Христа, яке побачив Іван, коли він обернувся, щоб побачити голос, було тим самим видінням, яке Даниїл бачив у десятому розділі, тим самим видінням, яке Ісая бачив у шостому розділі, і тим самим видінням, яке бачив Павло, коли він бачив історію семи громів.

> “Humility is inseparable from holiness of heart. The nearer the soul comes to God, the more completely is it humbled and subdued. When Job heard the voice of the Lord out of the whirlwind, he exclaimed, ‘I abhor myself, and repent in dust and ashes.’ It was when Isaiah saw the glory of the Lord, and heard the cherubim crying, ‘Holy, holy, holy is the Lord of hosts,’ that he cried out, ‘Woe is me, for I am undone!’ Daniel, when visited by the holy messenger, says, ‘My comeliness was turned in me to corruption.’ Paul, after he had been caught up into the third Heaven, and heard things that it was not lawful for a man to utter, spoke of himself as ‘less than the least of all saints.’ It was the beloved John, that leaned on Jesus’s breast, and beheld his glory, who fell before the angels as one dead. The more closely and continuously we behold our Savior the less we shall see to approve in ourselves.” Signs of the Times, April 7, 1887.

> Смирення нерозривно пов’язане зі святістю серця. Чим ближче душа наближається до Бога, тим повніше вона смиряється й скоряється. Коли Йов почув голос Господа з вихору, він вигукнув: «Я відрікаюся і каюся в поросі та попелі». Саме коли Ісая побачив славу Господа і почув, як херувими взивали: «Свят, свят, свят Господь Саваоф», тоді він вигукнув: «Горе мені, бо я загинув!» Даниїл, коли його відвідав святий посланець, каже: «Моє благоліп’я обернулося в мені на зіпсуття». Павло, після того як був узятий до третього неба і почув речі, які людині не дозволено висловлювати, назвав себе «меншим від найменшого з усіх святих». Саме улюблений Іван, що прихилявся до грудей Ісуса й бачив Його славу, упав перед ангелами немов мертвий. Чим ближче й постійніше ми споглядаємо нашого Спасителя, тим менше ми побачимо, що можна схвалити в собі. Знаки часу, 7 квітня 1887 р.

When Gabriel interpreted the vision for Daniel, he set forth the prophetic events of chapter eleven. Those events are the description of warfare, and in the representation of those wars the causative vision of the feminine “mareh,” expressed as “marah,” caused Daniel to be changed into the image of Christ. When Christ says you will hear of wars, and rumors of wars, He is identifying the wars that are set forth in Daniel chapter eleven. He further identifies that to see the vision that causes a beholder to be changed into His image, you must turn around, for the voice is behind you. The wars represented in Daniel eleven are descriptions of wars that have occurred in past history. By hearing of those wars in the past, a person is instructed about the history that is now occurring, but only if the person has eyes to see and ears to hear.

Коли Гавриїл витлумачив видіння Даниїлові, він виклав пророчі події одинадцятого розділу. Ці події є описом воєн, і в зображенні тих воєн причинне видіння жіночого роду «mareh», виражене як «marah», спричинило те, що Даниїл був змінений на образ Христа. Коли Христос каже: «ви почуєте про війни та чутки про війни», Він вказує на ті війни, що подані в одинадцятому розділі книги Даниїла. Він також зазначає, що, щоб побачити видіння, яке спричиняє переміну споглядача на Його образ, ви маєте обернутися, бо голос позаду вас. Війни, представлені в одинадцятому розділі Даниїла, є описами воєн, що вже відбулися в минулому. Чуючи про ті війни в минулому, людина отримує повчання щодо історії, яка відбувається нині, але лише якщо має очі, щоб бачити, і вуха, щоб чути.

When Ezekiel recorded that there would come a point in time when the vision would no longer be prolonged, it was in connection with Ezekiel’s vision of the heavenly sanctuary where among other things Ezekiel saw “wheels within wheels”, which Sister White identifies as the complex interplay of human events.

Коли Єзекіїл записав, що настане час, коли видіння більше не буде відкладатися, це було пов’язане з його видінням небесного святилища, де, серед іншого, він бачив «колеса в колесах», які Сестра Вайт визначає як складне переплетіння людських подій.

> “Upon the banks of the river Chebar, Ezekiel beheld a whirlwind seeming to come from the north, ‘a great cloud, and a fire infolding itself, and a brightness was about it, and out of the midst thereof as the color of amber.’ A number of wheels, intersecting one another, were moved by four living beings. High above all these ‘was the likeness of a throne, as the appearance of a sapphire stone: and upon the likeness of the throne was the likeness as the appearance of a man above upon it.’ ‘And there appeared in the cherubims the form of a man’s hand under their wings.’ Ezekiel 1:4, 26; 10:8. The wheels were so complicated in arrangement that at first sight they appeared to be in confusion; but they moved in perfect harmony. Heavenly beings, sustained and guided by the hand beneath the wings of the cherubim, were impelling these wheels; above them, upon the sapphire throne, was the Eternal One; and round about the throne a rainbow, the emblem of divine mercy.

> На берегах річки Хевар Єзекіїль побачив вихор, що, здавалося, приходив із півночі, «велику хмару і вогонь, що загортався в себе, і сяйво було навколо нього, а з середини його — як колір бурштину». Кілька коліс, що перехрещувалися одне з одним, приводилися в рух чотирма живими істотами. Високо над усім цим «була подоба престолу, як вигляд сапфірового каменю; і на подобі престолу — подоба, як вигляд людини, зверху на ньому». «І в херувимах під їхніми крилами з’явилася подоба чоловічої руки». Єзекіїль 1:4, 26; 10:8. Колеса були такими складними за устроєм, що на перший погляд вони здавалися заплутаними; але рухалися в досконалій злагоді. Небесні істоти, підтримувані й керовані рукою під крилами херувимів, приводили в рух ці колеса; а над ними, на сапфіровому престолі, був Вічний; і навколо престолу — веселка, знак Божої милості.

> “As the wheel like complications were under the guidance of the hand beneath the wings of the cherubim, so the complicated play of human events is under divine control. Amidst the strife and tumult of nations, He that sitteth above the cherubim still guides the affairs of the earth.

> Як колісноподібні утворення керувалися рукою під крилами херувимів, так і складний перебіг людських подій перебуває під божественним контролем. Посеред боротьби та сум’яття народів Той, Хто сидить над херувимами, і далі керує справами землі.

> “The history of nations that one after another have occupied their allotted time and place, unconsciously witnessing to the truth of which they themselves knew not the meaning, speaks to us. To every nation and to every individual of today God has assigned a place in His great plan. Today men and nations are being measured by the plummet in the hand of Him who makes no mistake. All are by their own choice deciding their destiny, and God is overruling all for the accomplishment of His purposes.

> Історія народів, які один за одним займали свій відведений час і місце, несвідомо свідчачи про істину, значення якої вони самі не знали, промовляє до нас. Кожному народові й кожній людині сьогодні Бог визначив місце у Своєму великому задумі. Сьогодні люди й народи вимірюються шнуром із виском у руці Того, хто не помиляється. Усі своїм власним вибором визначають свою долю, а Бог усе спрямовує для здійснення Своїх задумів.

> “The history which the great I AM has marked out in His word, uniting link after link in the prophetic chain, from eternity in the past to eternity in the future, tells us where we are today in the procession of the ages, and what may be expected in the time to come. All that prophecy has foretold as coming to pass, until the present time, has been traced on the pages of history, and we may be assured that all which is yet to come will be fulfilled in its order.

> Історія, яку великий Я Є окреслив у Своєму Слові, з'єднуючи ланку за ланкою в пророчому ланцюзі від вічності в минулому до вічності в майбутньому, показує нам, де ми перебуваємо сьогодні у поступі віків і чого слід очікувати в майбутньому. Усе, що пророцтво передвіщало як таке, що має звершитися, до теперішнього часу було простежено на сторінках історії, і ми можемо бути певні, що все, чому ще належить відбутися, звершиться у належному порядку.

> “The final overthrow of all earthly dominions is plainly foretold in the word of truth. In the prophecy uttered when sentence from God was pronounced upon the last king of Israel is given the message.” Education, 178, 179.

> "Остаточне повалення всіх земних панувань ясно провіщено в слові істини. У пророцтві, виголошеному тоді, коли вирок від Бога було винесено останньому цареві Ізраїля, міститься це послання." Освіта, 178, 179.

The complicated wheels that appear at first sight to be in confusion are the complicated play of human events as represented in the strife and tumult of nations. The history that Christ has marked out in His Word tells us where we are, and in so doing it identifies the final overthrow of all earthly dominions. The sealing time of the one hundred and forty-four thousand is where the effect of every vision is fulfilled, and within that history the wheels represent the wars and rumors of wars that Christ identified as the “beginning of sorrows”. The beginning of sorrows began on September 11, 2001, for that is when the sealing time of the one hundred and forty-four thousand began, and the sealing angel places His mark upon those who sigh and cry for the abominations that are done within the church and the land.

Складні колеса, які на перший погляд видаються безладними, є складною взаємодією людських подій, представлених у боротьбі й сум’ятті народів. Історія, яку Христос окреслив у Своєму Слові, показує нам, де ми перебуваємо, і, чинячи так, визначає остаточне повалення всіх земних панувань. Час запечатання ста сорока чотирьох тисяч є тим періодом, у якому здійснюється дія кожного видіння, і в межах цієї історії колеса уособлюють війни та воєнні чутки, які Христос визначив як «початок болів». Початок болів розпочався 11 вересня 2001 року, бо саме тоді розпочався час запечатання ста сорока чотирьох тисяч, і ангел, що запечатує, кладе Свою печать на тих, хто зітхає й плаче через гидоти, що чиняться в церкві та в країні.

The wars in the land, produce sorrow for those who see and hear what those wars represent. The history of the sealing is identifying the final overthrow of all earthly kingdoms, and the overthrowing of those kingdoms has been traced in the prophetic history of the past. When Isaiah, in chapter six, saw the same vision as John, Daniel, Ezekiel, Job and Paul he volunteered to present the message for that time, but he asked how long he would need to present the message?

Війни на землі приносять смуток тим, хто бачить і чує те, що ті війни являють собою. Історія запечатання вказує на остаточне повалення всіх земних царств, і повалення цих царств було простежено в пророчій історії минулого. Коли Ісая, у шостому розділі, побачив те саме видіння, що й Іван, Даниїл, Єзекіїль, Йов і Павло, він добровільно зголосився нести вістку для того часу, але запитав, як довго йому доведеться нести цю вістку?

> Also I heard the voice of the Lord, saying, Whom shall I send, and who will go for us? Then said I, Here am I; send me. And he said, Go, and tell this people, Hear ye indeed, but understand not; and see ye indeed, but perceive not. Make the heart of this people fat, and make their ears heavy, and shut their eyes; lest they see with their eyes, and hear with their ears, and understand with their heart, and convert, and be healed. Then said I, Lord, how long? And he answered, Until the cities be wasted without inhabitant, and the houses without man, and the land be utterly desolate, And the Lord have removed men far away, and there be a great forsaking in the midst of the land. Isaiah 6:8–12.

> І я почув голос Господа, що казав: «Кого я пошлю, і хто піде для нас?» Тоді я сказав: «Ось я; пошли мене». І він сказав: «Іди й скажи цьому народові: почуєте — але не зрозумієте; і побачите — але не збагнете. Зроби серце цього народу огрубілим, зроби їхні вуха тяжкими і заплющ їхні очі, щоб не бачили своїми очима, і не чули своїми вухами, і не розуміли своїм серцем, і не навернулися, і не були зцілені». Тоді я сказав: «Господи, доки?» І він відповів: «Аж поки міста не стануть спустошеними без мешканця, і доми — без людей, і земля не стане цілковито спустошеною, аж поки Господь не віддалить людей далеко і не буде великого запустіння посеред землі». Ісая 6:8–12.

The answer Isaiah was given was that he would need to present the message until “the land be utterly destroyed.” The message of the sealing is given in the time of warfare, and the warfare is specifically identified as the interpretation of the “marah” vision that the prophets all beheld. The external message is designed to produce an internal experience, but only for those who “will hear”.

Відповідь, яку отримав Ісая, полягала в тому, що йому доведеться проголошувати послання, аж доки «земля не буде цілковито знищена». Послання про запечатання дається в час війни, і ця війна конкретно визначається як тлумачення видіння «marah», яке споглядали всі пророки. Зовнішнє послання покликане породити внутрішній досвід, але лише для тих, хто «слухатимуть».

The connection of the papal proxy army of Nazi’s in the second world war, aligns, line upon line, with the second proxy army in the second proxy war, and the second world war itself aligns with the second proxy war. The connection of the second proxy war with the borderline war of Raphia that is now being repeated in the Ukraine, is geographically connected with the second strike of Islam of the third woe, that began in October 7, 2023, and represents prophetic wheels within wheels.

Зв’язок папської проксі-армії нацистів у другій світовій війні узгоджується, рядок за рядком, із другою проксі-армією у другій проксі-війні, а сама друга світова війна узгоджується з другою проксі-війною. Зв’язок другої проксі-війни з прикордонною війною при Рафії, що тепер повторюється в Україні, географічно пов’язаний із другим ударом ісламу третього горя, який розпочався 7 жовтня 2023 року, і являє собою пророчі колеса в колесах.

In 1999, a book was published that had been written by John Cornwell. John Cornwell at that time was a Senior Research Fellow at Jesus College, at Cambridge in England, and was an award-winning journalist and author. The book addressed the role of the pope of Rome who reigned during World War Two. The book begins with the future pope’s grandfather who was the right-hand man of Pope Pius IX, known as Pio Nono. In 1849 a Republican mob attacked the Vatican compounds and Pope Pius IX fled the city of Rome. The man he took with him into exile was Eugenio Pacelli’s grandfather. Eugenio Pacelli was the grandson of Pope Pius IX’s right hand man, and he later became Pius XII, and the book about Eugenio Pacelli was named Hitler’s Pope, The Secret History of Pius XII.

У 1999 році була опублікована книга, написана Джоном Корнвеллом. На той час Джон Корнвелл був старшим науковим співробітником Jesus College у Кембриджі, в Англії, а також відзначеним нагородами журналістом і автором. Книга розглядала роль римського папи, який правив під час Другої світової війни. Книга починається з діда майбутнього папи, який був правою рукою Папи Пія IX, відомого як Pio Nono. У 1849 році республіканський натовп напав на ватиканські володіння, і Папа Пій IX утік із міста Рима. Чоловіком, якого він узяв із собою у вигнання, був дід Еудженіо Пачеллі. Еудженіо Пачеллі був онуком правої руки Папи Пія IX, а згодом став Пієм XII, і книга про Еудженіо Пачеллі мала назву «Папа Гітлера. Таємна історія Пія XII».

In the book Cornwell explores the extent to which Pope Pius XII, formerly Cardinal Eugenio Pacelli, was aware of and responded to the persecution of Jews by the Nazi regime during World War II. He demonstrates that Pius XII’s public silence and lack of action in condemning the Holocaust illustrated his immoral leadership during the war.

У книзі Корнуелл досліджує, наскільки Папа Пій XII, раніше кардинал Еудженіо Пачеллі, був обізнаний про переслідування євреїв нацистським режимом під час Другої світової війни та як він реагував на ці переслідування. Він показує, що публічне мовчання Пія XII та його бездіяльність у засудженні Голокосту свідчили про його аморальне лідерство під час війни.

Cornwell provides historical context for Pius XII’s papacy, including his diplomatic background and the complex political dynamics of the time. He examines the Vatican’s approach to dealing with Nazi Germany. Cornwell identifies that Pius XII failed to speak out against the Holocaust and intervene on behalf of persecuted Jews, for he, as Cardinal in 1933, had brought about a concordat with Hitler that promised Catholic submission to the work of Hitler.

Корнуелл подає історичний контекст понтифікату Пія XII, зокрема його дипломатичне минуле та складну політичну динаміку того часу. Він розглядає підхід Ватикану до взаємодії з нацистською Німеччиною. Корнуелл зазначає, що Пій XII не висловився проти Голокосту і не втрутився на захист переслідуваних євреїв, оскільки він, будучи кардиналом у 1933 році, домігся укладення конкордату з Гітлером, який обіцяв католицьке підпорядкування справі Гітлера.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> After World War II, some Nazi war criminals managed to escape justice by fleeing to various countries, including several in South America. The primary methods they used to escape and reach South America included:

> Після Другої світової війни деяким нацистським воєнним злочинцям вдалося уникнути правосуддя, втікши до різних країн, зокрема до кількох у Південній Америці. Основні способи, якими вони скористалися, щоб утекти й дістатися Південної Америки, включали:

> Ratlines: Ratlines were clandestine escape routes established by various organizations, including the Catholic Church and sympathetic intelligence agencies, to help Nazis and other fugitives escape Europe. These routes often involved the use of false identities, forged documents, and smuggling networks to facilitate their passage to safe havens, including South America.

> «Щурячі стежки»: «щурячі стежки» були таємними шляхами втечі, створеними різними організаціями, включно з Католицькою Церквою та прихильними до цього розвідувальними службами, щоб допомогти нацистам та іншим утікачам залишити Європу. Ці маршрути часто передбачали використання фальшивих особистостей, підроблених документів і мереж контрабандного переправлення, аби забезпечити їхнє потрапляння до безпечних притулків, зокрема до Південної Америки.

> Forged Documents: Many Nazi fugitives obtained forged passports, visas, and other travel documents to conceal their true identities and evade capture. They used these documents to travel through neutral or sympathetic countries before reaching South America.

> Підроблені документи: багато нацистських утікачів здобували підроблені паспорти, візи та інші проїзні документи, щоб приховати свої справжні особи й уникнути затримання. Вони використовували ці документи для подорожей через нейтральні або співчутливі до них країни, перш ніж дістатися Південної Америки.

> Complicity of Authorities: In some cases, sympathetic officials in South American countries turned a blind eye to the presence of Nazi fugitives or actively assisted them in evading capture. Some governments, particularly those with authoritarian regimes sympathetic to Nazi ideology, provided refuge to these individuals.

> Співучасть влади: У деяких випадках прихильно налаштовані посадовці в країнах Південної Америки заплющували очі на присутність нацистських утікачів або активно сприяли їм в уникненні затримання. Деякі уряди, особливо ті, що мали авторитарні режими, прихильні до нацистської ідеології, надавали цим особам притулок.

> Legal Loopholes: Some Nazi war criminals exploited legal loopholes or lax extradition laws in South American countries to avoid extradition to Europe, where they would face prosecution for their crimes.

> Юридичні лазівки: деякі нацистські воєнні злочинці скористалися юридичними лазівками або недосконалими законами про екстрадицію в країнах Південної Америки, щоб уникнути видачі до Європи, де їм загрожувало б судове переслідування за їхні злочини.

> Overall, the combination of ratlines, forged documents, complicity of authorities, and legal loopholes enabled Nazi war criminals to escape to South America and evade justice for many years after the end of World War II. ChatGPT, March, 2024.

> Загалом поєднання шляхів утечі, підроблених документів, співучасті представників влади та правових лазівок дало змогу нацистським воєнним злочинцям втекти до Південної Америки й уникати правосуддя протягом багатьох років після закінчення Другої світової війни. ChatGPT, березень 2024.

Back to Articles