Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Sixty-Eight

Книга Даниїла - Номер сто шістдесят вісім

Unveiling Prophetic Truth: The Second Battle of the proxy wars and the Sealing of the 144,000

Розкриття пророчої істини: Друга битва проксі-воєн і запечатання 144 000

Author

Jeff Pippenger

Published

March 30, 2024

Formats

PDF
Word

We are now addressing the second battle of the proxy wars, as illustrated in Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve. The second battle in those verses identify the war in the Ukraine, between the atheistic power of Russia, and the nation of Ukraine. In the verses, Putin is victorious, as was Ptolemy IV, but after his victory he will be lifted up in his own heart, and his narcissistic self-exaltation will become the means of his Waterloo. The historical representation of this current history is only beneficial to those who understand what the current history represents spiritually.

Тепер ми звертаємося до другої битви проксі-війн, як це зображено в одинадцятому розділі книги Даниїла, у віршах одинадцятому й дванадцятому. Друга битва в цих віршах ототожнює війну в Україні, між атеїстичною силою Росії та державою Україна. У цих віршах Путін виходить переможцем, як і Птолемей IV, але після своєї перемоги він звеличиться у власному серці, і його нарцисичне самозвеличення стане засобом його Ватерлоо. Історичне зображення цієї теперішньої історії є корисним лише для тих, хто розуміє, що ця теперішня історія духовно представляє.

In verse one, of chapter ten, Daniel, who represents God’s last day people, is identified as understanding both the “vision” and the “thing”. The vision and the thing are repeatedly represented together, but distinct from one another as one line of truth. They are the Ulai and Hiddekel Rivers. They are the “mareh” and “chazon” visions. They are the prophecy of the twenty-five hundred and twenty years in connection with the prophecy of the twenty-three hundred years. They are the internal and external testimony of God’s people. The Lord does not repeat things that are unimportant. The rule of first mention identifies that because the first thing we are told of Daniel, in his final vision, is that he represents God’s last-day people who understand both the “chazon,” and the “mareh”. Therefore the vision and thing are vital to see, if the prophetic history of verses eleven and twelve are to be correctly understood.

У першому вірші десятого розділу Даніїл, який представляє Божий народ останніх днів, представлений як той, хто розуміє і «видіння», і «річ». Видіння і річ неодноразово подаються разом, але відрізняються одне від одного в межах однієї лінії істини. Це ріки Улай і Хіддекел. Це видіння «маре» та «хазон». Це пророцтво про дві тисячі п’ятсот двадцять років у зв’язку з пророцтвом про дві тисячі триста років. Це внутрішнє і зовнішнє свідчення Божого народу. Господь не повторює неважливого. Правило першої згадки вказує на те, що перше, що нам сказано про Даніїла в його останньому видінні, — це те, що він представляє Божий народ останніх днів, який розуміє і «хазон», і «маре». Тому видіння і річ необхідно бачити, щоб правильно зрозуміти пророчу історію віршів одинадцятого і дванадцятого.

Daniel represents the one hundred and forty-four thousand in Revelation chapter eleven, who have perfectly repeated the parable of the ten virgins, that was fulfilled in the history of the Millerites. They, as with the Millerites, suffered a first disappointment, that in Revelation chapter eleven is represented as being slain by the atheistic “woke” beast from the bottomless pit, and who then lie dead in the street of the great city of Egypt and Sodom, where also Christ was crucified. Their death produced “rejoicing” for the followers of the dragon, but it produced mourning in Daniel.

Даниїл представляє сто сорок чотири тисячі в одинадцятому розділі Об’явлення, які досконало повторили притчу про десять дів, що здійснилася в історії міллеритів. Вони, як і міллерити, пережили перше розчарування, яке в одинадцятому розділі Об’явлення зображене як убивство атеїстичним «воук»-звіром із безодні, після чого вони лежать мертвими на вулиці великого міста Єгипту та Содому, де також був розп’ятий Христос. Їхня смерть викликала «радість» у послідовників дракона, але породила скорботу в Даниїла.

The history of the sealing of the one hundred and forty-four thousand was also represented by the resurrection of Lazarus, whose resurrection was identified as the sealing act of Christ’s work, and who, as a symbol of those whom Christ seals, led the triumphal entry into Jerusalem, which typified the movement of the Midnight Cry in the Millerite history, and also in the history of the one hundred and forty-four thousand. The resurrection of Lazarus occurred while his sisters, Mary and Martha were in mourning, as was Daniel during the twenty-one days in chapter ten. In chapter ten, Daniel’s mourning ends with the descent of Michael, the very personage whose “voice” brought Lazarus and Moses back to life. The resurrection of the two witnesses in Revelation chapter eleven is represented by Daniel being transformed by the causative vision of the “marah.”

Історія запечатання ста сорока чотирьох тисяч була також представлена воскресінням Лазаря, воскресіння якого було ототожнене із запечатувальним актом Христової праці; і він, як символ тих, кого Христос запечатує, очолив урочистий вхід до Єрусалима, який прообразував рух Північного кличу в історії міллеритського руху, а також в історії ста сорока чотирьох тисяч. Воскресіння Лазаря сталося тоді, коли його сестри, Марія та Марта, були в жалобі, як і Даниїл протягом двадцяти одного дня в десятому розділі. У десятому розділі жалоба Даниїла закінчується сходженням Михаїла, тієї самої Особи, чий «голос» повернув до життя Лазаря й Мойсея. Воскресіння двох свідків в одинадцятому розділі Об’явлення представлене тим, що Даниїл був перетворений через причинне видіння «marah».

In chapter ten, Daniel is representing the sealing of the one hundred and forty-four thousand that is also represented in chapter eleven of Revelation. In the chapter, Gabriel plainly states that he had come to Daniel to make Daniel understand what should befall God’s last-day people. The message of what will befall God’s people in the last days, is prophetically set within the context of a message that is confirmed by the methodology of laying prophetic line upon prophetic line. Within that application the rule of first mention demonstrates that the correct understanding will only be seen by those who see both the internal and external truths within the lines that are brought together. They are those who understand the “vision” and the “thing”.

У десятому розділі Даниїл зображає запечатання ста сорока чотирьох тисяч, яке також представлене в одинадцятому розділі Об’явлення. У цьому розділі Гавриїл ясно заявляє, що прийшов до Даниїла, щоб дати йому зрозуміти, що має спіткати Божий народ останніх днів. Звістка про те, що спіткає Божий народ в останні дні, пророчо подана в контексті звістки, яка підтверджується методологією накладання пророчої лінії на пророчу лінію. У межах цього застосування правило першої згадки показує, що правильне розуміння буде відкрите лише тим, хто бачить як внутрішні, так і зовнішні істини в межах ліній, що зводяться разом. Це ті, хто розуміє «видіння» і «річ».

The one hundred and forty-four thousand will understand the prophetic message, but they will also experience the message, for the message and the experience cannot be separated. It is the message that sanctifies, for the message is God’s Word, and Christ is the Word of God, and the Word of God is Truth. His message is confirmed as the Truth, because it is represented through the principles of prophetic application that are nothing more or less than the principles of who and what He is. He is Palmoni, the Wonderful Numberer, the Numberer of Secrets. He is the Wonderful Linguist, the beginning and the ending, the first and the last, the Alpha and Omega. It is these elements of who He is, that define the prophetic rules which establish the message of prophecy, and produce the experience of prophecy.

Сто сорок чотири тисячі зрозуміють пророче послання, але вони також переживуть це послання, бо послання і досвід не можна відокремити. Саме послання освячує, адже послання — це Боже Слово, а Христос є Словом Божим, і Слово Боже — Істина. Його послання підтверджується як Істина, бо воно представлене через принципи пророчого застосування, які є нічим іншим, як принципами того, ким і чим Він є. Він — Палмоні, Дивний Лічильник, Лічильник таємниць. Він — Дивний Лінгвіст, початок і кінець, перший і останній, Альфа й Оміга. Саме ці елементи того, ким Він є, визначають пророчі правила, що формують послання пророцтва і породжують досвід пророцтва.

Before the Ulai and Hiddekel, two great rivers of Shinar, reach the Persian Gulf they form a marshy area near their confluence called the Shatt al-Arab, but they do not merge into a single river. The Shatt al-Arab is a river delta formed by the convergence of the Euphrates and Tigris rivers, as well as several smaller rivers and streams. However, even within the delta region, the Euphrates and Tigris maintain their separate identities and flow into the Persian Gulf as distinct rivers. The internal and external messages of prophecy maintain their distinct relationship, but as they reach their conclusion (in the last days), they produce a delta with several contributing rivers and streams. Jesus illustrates the spiritual with the natural, and in the last days the effect of every vision forms a delta flood land, though the two great rivers maintain their distinct roles.

Перш ніж Улай і Хіддекель, дві великі ріки Шинару, досягають Перської затоки, вони утворюють поблизу свого злиття заболочену місцевість, що зветься Шатт-ель-Араб, однак не зливаються в одну ріку. Шатт-ель-Араб є річковою дельтою, утвореною сходженням рік Євфрату й Тигру, а також кількох менших рік і потоків. Проте навіть у межах дельтової області Євфрат і Тигр зберігають свою окрему тотожність і впадають у Перську затоку як окремі ріки. Внутрішня і зовнішня звістки пророцтва зберігають своє виразне співвідношення, але, досягаючи свого завершення (в останні дні), вони породжують дельту з кількома ріками й потоками, що її живлять. Ісус через природне ілюструє духовне, і в останні дні дія кожного видіння утворює дельтову заплаву, хоч дві великі ріки й зберігають свої окремі ролі.

The period of twenty-one days of mourning aligns with the time the two witnesses are dead in the street, and that period of time begins with the first disappointment, and the tarrying time. That period of time occurs within the larger period of time, where the sealing of the one hundred and forty-four thousand is accomplished. The sealing did not begin at the time of the end in 1989, it began when Christ, as the third angel, descended on September 11, 2001. He brought His people to their second visit at Kadesh, and this time the few who are ready will go into the promised land. The experience of God’s people from the time of the end in 1989 up until September 11, 2001, did not seal them. The sealing began when Christ descended and sounded the first note of the seventh trumpet of the third woe.

Період двадцяти одного дня скорботи узгоджується з часом, протягом якого двоє свідків лежать мертвими на вулиці, і цей проміжок часу починається з першого розчарування та часу зволікання. Цей проміжок часу відбувається в межах більшого періоду, упродовж якого звершується запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Запечатання не почалося в час кінця у 1989 році; воно почалося тоді, коли Христос, як третій ангел, зійшов 11 вересня 2001 року. Він привів Свій народ до їхнього другого відвідання Кадешу, і цього разу ті небагато, хто готовий, увійдуть до обітованої землі. Досвід Божого народу від часу кінця у 1989 році й до 11 вересня 2001 року не запечатав їх. Запечатання почалося тоді, коли Христос зійшов і пролунав першу ноту сьомої сурми третього горя.

The sounding of the seventh trumpet is where the mystery of God is finished, and that mystery represents the sealing of the one hundred and forty-four thousand, which takes place during the sounding of that trumpet. That trumpet hits three notes, for it is Truth. The first note was September 11, 2001, the second note was October 7, 2023, and the third of the three notes is at the soon coming Sunday law. Those three notes, are the three steps that always exist in truth. Daniel’s three touches in chapter ten connected his experience to the period of history that is represented by the three notes of the seventh trumpet.

Звучання сьомої сурми — це момент, коли звершується таємниця Божа, і ця таємниця означає запечатування ста сорока чотирьох тисяч, що відбувається під час звучання тієї сурми. Та сурма дає три звуки, бо вона є Істиною. Першим звуком було 11 вересня 2001 року, другим звуком було 7 жовтня 2023 року, а третій із трьох звуків припадає на близько прийдешній недільний закон. Ці три звуки — це три кроки, що завжди існують в істині. Три доторки Даниїла в десятому розділі поєднали його досвід із тим періодом історії, який представлений трьома звуками сьомої сурми.

The prophetic message that produces the effect of being transformed into the image of Christ, which Daniel illustrates in chapter ten, is the message of what befalls God’s people in the last days, but not the last days in a general sense. It is the message that God’s people understand and experience during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand.

Пророче послання, що приводить до уподібнення до образу Христа, яке пророк Даниїл ілюструє у десятому розділі, є посланням про те, що спіткає Божий народ в останні дні, але не про останні дні загалом. Це послання, яке Божий народ розуміє і переживає у час запечатування ста сорока чотирьох тисяч.

As Gabriel begins to present the prophetic history represented in chapter eleven, he presents specific lines of prophecy. The first two verses begin with Cyrus (as Bush the first), at the time of the end in 1989, and go forward until the history of Donald Trump as the forty fifth president (the sixth), and there the prophetic history ceases, until the history of the United Nations (Alexander the Great), as the seventh kingdom is addressed in verses three and four. The message of Donald Trump as the rich sixth president that stirs up the globalists, is therefore a truth that is fulfilled in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. It is therefore, present truth.

Коли Гавриїл починає викладати пророчу історію, представлену в одинадцятому розділі, він подає конкретні лінії пророцтва. Перші два вірші починаються з Кира (як першого Буша) у час кінця, у 1989 році, і простягаються вперед до історії Дональда Трампа як сорок п’ятого президента (шостого), і на цьому пророча історія припиняється, аж доки у віршах третім і четвертим не розглядається історія Організації Об’єднаних Націй (Олександра Великого) як сьомого царства. Отже, вістка про Дональда Трампа як про багатого шостого президента, який підбурює глобалістів, є істиною, що сповнюється в час запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Отже, це є теперішня істина.

In verses five through nine, the history of the papacy being established upon the throne, in 538 through to the deadly wound and the time of the end in 1798, is set forth. It is of course essential and important truth for it upholds and confirms verse forty, but it provides no specific prophetic narrative that occurs in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Verse ten, like verses five through nine, confirms the validity of verse forty, but does not address the prophetic history that is fulfilled during the sealing time. It does however, mark 1989, and therefore establishes by omission a silent period from 1989, unto the Sunday law in verse forty-one.

У віршах з п’ятого по дев’ятий викладено історію встановлення папства на престолі — від 538 року аж до смертельної рани та часу кінця в 1798 році. Це, безперечно, є істина суттєва й важлива, бо вона підтримує й підтверджує сороковий вірш, однак не подає жодної конкретної пророчої розповіді, що відбувається в період запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Десятий вірш, подібно до віршів з п’ятого по дев’ятий, підтверджує чинність сорокового вірша, але не торкається пророчої історії, що сповнюється під час запечатування. Проте він позначає 1989 рік і, отже, через замовчування встановлює мовчазний період від 1989 року аж до недільного закону в сорок першому вірші.

Verses eleven through fifteen identify history that is fulfilled in the period of the sealing of the one hundred and forty-four thousand. Those verses fit within the hidden history between verses two and three, and between 1989 in verse forty unto the Sunday law in verse forty-one. Those verses are very much present truth, and must be recognized as such if we are to reap the intended benefits of understanding the verses.

Вірші з одинадцятого по п’ятнадцятий окреслюють історію, що сповнюється в період запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Ці вірші вміщуються в прихованій історії між другим і третім віршами, а також між 1989 роком у сороковому вірші та недільним законом у сорок першому вірші. Ці вірші є вельми теперішньою істиною, і їх необхідно визнавати саме такими, якщо ми хочемо пожати передбачені благословення від розуміння цих віршів.

The intended benefits are two-fold, for it represents the understanding of the prophetic history represented therein, and also the experience that is produced by the understanding of the truths of that message. The understanding of the message, a final increase of knowledge, which is being fulfilled in the period of the sealing, is what sanctifies those who are to be among the one hundred and forty-four thousand. For this reason, it is important to consider the verses from the perspective of internal and external.

Передбачені переваги є двоякими, адже це і розуміння поданої в ньому пророчої історії, і досвід, що породжується розумінням істин цього послання. Розуміння цього послання — остаточне помноження знання, яке здійснюється в період запечатування, — є тим, що освячує тих, хто має бути серед ста сорока чотирьох тисяч. З цієї причини важливо розглядати вірші з точки зору внутрішнього та зовнішнього.

The “seven times” of Leviticus twenty-six is absolutely part of the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, for Daniel’s two prayers, represented in chapter two and nine, represent a twofold prayer to understand the prophetic history represented by the image of the beast, and also to receive the experience that is produced by those who fulfill the Leviticus twenty-six prayer of forgiveness of their sins and the sins of their fathers. The external prayer identifies the image of the beast, and the internal prayer produces the image of Christ.

«Сім часів» Левита двадцять шостої глави безумовно є частиною часу запечатування ста сорока чотирьох тисяч, бо дві молитви Даниїла, представлені у другому та дев’ятому розділах, являють собою подвійне моління: зрозуміти пророчу історію, представлену образом звіра, а також отримати досвід, що його набувають ті, хто звершує молитву Левита двадцять шостої глави про прощення своїх гріхів і гріхів своїх батьків. Зовнішня молитва визначає образ звіра, а внутрішня молитва творить образ Христа.

Understanding the history represented in the various passages in Daniel eleven, that specifically address history that is fulfilled within the sealing time, is represented by Daniel’s prayer in chapter two. He and the three worthies sought to understand the secret message of Nebuchadnezzar’s dream of the image of the metals. When the correct understanding of the prophetic history represented in Nebuchadnezzar’s hidden dream is recognized, the understanding identifies to those who understand, that they are without hope, unless they personally accomplish the experience of complete repentance represented by Daniel’s prayer in chapter nine.

Розуміння історії, викладеної в різних уривках одинадцятого розділу книги Даниїла, які безпосередньо стосуються історії, що сповнюється в час запечатування, представлене молитвою Даниїла у другому розділі. Він і троє юнаків прагнули зрозуміти таємний зміст сну Навуходоносора про образ із металів. Коли стає очевидним правильне розуміння пророчої історії, представленої в прихованому сні Навуходоносора, це розуміння виявляє тим, хто розуміє, що вони без надії, якщо вони особисто не переживуть досвіду повного покаяння, представленого молитвою Даниїла в дев’ятому розділі.

To separate the experience represented by Daniel in chapter ten, from the prophetic narrative of end time events in chapter eleven, is to fail as a student of prophecy. In Daniel chapter eleven, verses eleven and twelve, the war of the borderline, the Battle of Raphia and the victory of the southern king, represents the second of the three proxy wars which are marked in God’s prophetic Word. The key that brings this revelation of truth into view is the Wonderful Linguist’s use of the king of the north overflowing and passing over, up to the fortress (the neck), in verse ten. He provided two other verses that address the overflowing and passing over, and in so doing He brings together the prophetic narrative of events and the experience the understanding of those events is to produce.

Відокремлювати досвід, представлений Даниїлом у десятому розділі, від пророчої оповіді про події кінця часу в одинадцятому розділі — означає зазнати невдачі як дослідник пророцтва. У книзі Даниїла, в одинадцятому розділі, віршах одинадцятому й дванадцятому, війна на прикордонні, битва при Рафії та перемога південного царя являють собою другу з трьох опосередкованих воєн, позначених у пророчому Слові Божому. Ключем, що відкриває це одкровення істини, є те, як Дивовижний Мовознавець уживає у десятому вірші вислів про те, що цар північний розіллється й перейде аж до фортеці (шиї). Він подав ще два інші вірші, які стосуються цього розлиття й переходу, і, чинячи так, поєднує пророчу оповідь про події з досвідом, який має породити розуміння цих подій.

> But his sons shall be stirred up, and shall assemble a multitude of great forces: and one shall certainly come, and overflow, and pass through: then shall he return, and be stirred up, even to his fortress. And the king of the south shall be moved with choler, and shall come forth and fight with him, even with the king of the north: and he shall set forth a great multitude; but the multitude shall be given into his hand. And when he hath taken away the multitude, his heart shall be lifted up; and he shall cast down many ten thousands: but he shall not be strengthened by it. Daniel 11:10–12.

> Але його сини збудяться й зберуть велику силу військ; і один неодмінно прийде, прорветься й пройде; тоді він повернеться й збудиться аж до своєї твердині. А цар півдня сповниться люттю, і виступить та битиметься з ним, із царем півночі; і той виставить велику множину, але множина буде віддана в його руку. А коли він заволодіє тією множиною, його серце піднесеться, і він повалить десятки тисяч; але він цим не зміцниться. Даниїла 11:10-12.

In 2014, Putin began a war in the Ukraine, and in order to recognize this truth as represented in verse eleven of chapter eleven, a student of prophecy must first be able to see that verse ten represents a history that illustrates the second part of verse forty of Daniel chapter eleven. When they recognize that, they then see that what verse ten adds to verse forty, is that when the Soviet Union was swept away in 1989, that the king of the north only went up to his fortress (the “neck”). But a student of prophecy would not know what that indicated, until he saw Isaiah chapter eight verse eight. Then he would have the prophetic authority to identify that all three verses are tied together by an expression that is only employed three times in the Bible.

У 2014 році Путін розпочав війну в Україні, і для того, щоб розпізнати цю істину, представлену в одинадцятому вірші одинадцятого розділу, дослідник пророцтв мусить спершу бути спроможним побачити, що десятий вірш являє собою історію, яка ілюструє другу частину сорокового вірша одинадцятого розділу книги Даниїла. Коли він це розпізнає, тоді побачить, що те, що десятий вірш додає до сорокового вірша, полягає в тому, що коли Радянський Союз був змитий у 1989 році, цар півночі лише піднявся до своєї твердині («шиї»). Але дослідник пророцтв не знав би, на що це вказувало, доки не побачив би Ісаї, розділ восьмий, вірш восьмий. Тоді він мав би пророче право визначити, що всі три вірші пов’язані між собою висловом, ужитим у Біблії лише тричі.

The student would then need a second witness that the three times the expression “overflow and pass over” occur in the Bible, is a purposeful repetition. The second witness to this fact is established because all three verses (witnesses), identify a king of the north attacking a southern king. Together the three witnesses, that are confirmed as the same symbolic history by two types of internal witnesses, lead the student of prophecy to then lay all three verses upon each other, in a line upon line fashion. That application expands the content of the verses, which portray the battle between a king of the north and the king of the south.

Тоді дослідникові був би потрібний другий свідок того, що триразове вживання в Біблії вислову «переповниться й перейде» є навмисним повторенням. Другий свідок цього факту встановлюється тим, що всі три вірші (свідки) ототожнюють царя півночі, який нападає на південного царя. Разом ці три свідки, які підтверджуються як одна й та сама символічна історія двома видами внутрішніх свідків, спонукають дослідника пророцтва потім накласти всі три вірші один на один, за принципом «рядок на рядок». Таке застосування розширює зміст цих віршів, які зображають битву між царем півночі та царем півдня.

Isaiah chapter seven, verses eight and nine, provide the key to solving the riddle of what the “fortress” in verse ten represents, for the Hebrew word for “fortress” is also the “fortress” that the king of the south entered into in verse seven of chapter eleven. “Fortress” is also translated as “strength” in the expression “sanctuary of strength” in verse thirty-one of Daniel eleven. Thus, the two verses (seven and thirty-one), provide two witnesses that the “fortress” is the capital of a kingdom or a king. With that fact established upon two witnesses (both in chapter eleven), then what Isaiah identifies in his cryptic passage in chapter seven, verses eight and nine, when he establishes with two internal witnesses that the fortress is the capital of a kingdom, or the king of the kingdom, establishes that prior to 1989, the Soviet Union, the capital of which was Russia, with its capital city of Moscow, had a head that was Mikal Gorbachev. It is not an accident that the visual characteristic of Gorbachev was his forehead.

Ісаї, розділ сьомий, вірші восьмий і дев’ятий, дають ключ до розв’язання загадки, що означає «фортеця» у десятому вірші, бо єврейське слово «фортеця» — це також та «фортеця», до якої увійшов цар півдня у сьомому вірші одинадцятого розділу. «Фортеця» також перекладається як «сила» у виразі «святиня сили» в тридцять першому вірші одинадцятого розділу Даниїла. Отже, ці два вірші (сьомий і тридцять перший) становлять два свідчення того, що «фортеця» — це столиця царства або цар. Оскільки цей факт засвідчено двома свідками (обидва — в одинадцятому розділі), то те, що Ісая окреслює у своєму загадковому уривку в сьомому розділі, віршах восьмому і дев’ятому, коли він двома внутрішніми свідченнями встановлює, що «фортеця» — це столиця царства або цар того царства, встановлює, що до 1989 року Радянський Союз, столицею якого була Росія, столичне місто якої — Москва, мав главу, яким був Мікал Горбачов. Не випадково впізнаваною рисою Горбачова був його лоб.

Line upon line, the conclusion of this application emphasizes its importance when it states, “If ye will not believe, surely ye shall not be established.” Jesus said, “O fools, and slow of heart to believe all that the prophets have spoken.” [See Luke 24:25] Ezra wrote, “And they rose early in the morning, and went forth into the wilderness of Tekoa: and as they went forth, Jehoshaphat stood and said, Hear me, O Judah, and ye inhabitants of Jerusalem; Believe in the Lord your God, so shall ye be established; believe his prophets, so shall ye prosper.” [See 2 Chronicles 20:20] Seven times in the book of Revelation the command is given to hear. “He that hath an ear, let him hear what the Spirit saith unto the churches.”

Рядок за рядком, висновок цього застосування підкреслює його важливість, коли говорить: «Якщо не повірите, то напевно не встоїте». Ісус сказав: «О, нерозумні й повільні серцем, щоб повірити всьому, що говорили пророки». [Див. Луки 24:25] Езра написав: «І вони встали рано вранці й пішли в пустелю Текоа; і коли вони виходили, Йосафат став і сказав: Послухайте мене, Юдо та мешканці Єрусалима; вірте в Господа, Бога вашого, то й утвердитеся; вірте Його пророкам, то й матимете успіх». [Див. 2 Хронік 20:20] Сім разів у книзі Об’явлення дається наказ слухати. «Хто має вухо, нехай чує, що Дух говорить церквам».

To be established, is to be among the wise virgins, for fools are slow of heart to believe the prophets. The wise believe what God has spoken through His prophets, and they are established and prosper, for they hear what the Spirit saith to the churches. The identification of Russia, and the war it began in 2014 against the Ukraine, is what establishes those who are the wise students of prophecy in the period when Christ unseals that very truth.

Бути утвердженим — це бути серед мудрих дів, бо нерозумні повільні серцем, щоб повірити пророкам. Мудрі вірять тому, що Бог промовив через Своїх пророків, і вони утверджуються та процвітають, бо чують, що Дух говорить Церквам. Розпізнання Росії та війни, яку вона розпочала у 2014 році проти України, — це те, що утверджує тих, хто є мудрими учнями пророцтва, у період, коли Христос знімає печать з тієї самої істини.

That truth arrived in history in 2014, which is after 2001, and therefore is located within the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. The next year, 2015, the richest president, who is the sixth president from the time of the end in 1989, began to stir up the globalists. Verse ten identifies the history of 1989, but it also establishes Russia as the “fortress,” and in the next two verses, Russia would begin the second battle of the proxy wars, and Putin will win that battle. The truth of the verses is unsealed when the history it represents is fulfilled.

Ця істина прийшла в історію у 2014 році, тобто після 2001 року, і тому міститься в часі запечатання ста сорока чотирьох тисяч. Наступного року, 2015-го, найбагатший президент, який є шостим президентом від часу кінця в 1989 році, почав розворушувати глобалістів. Десятий вірш окреслює історію 1989 року, але він також утверджує Росію як «фортецю», а в наступних двох віршах Росія почне другу битву проксі-війн, і Путін виграє ту битву. Істина цих віршів розпечатуються тоді, коли сповнюється історія, яку вони представляють.

> “Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfilment in these last days, they will explain themselves.” The Kress Collection, 105.

> "Даниїл стоїть у своєму жеребі й на своєму місці. Пророцтва Даниїла й Івана слід розуміти. Вони тлумачать одне одного. Вони дають світові істини, які кожен повинен розуміти. Ці пророцтва мають бути свідченням у світі. Через їхнє сповнення в ці останні дні вони самі себе пояснять." Колекція Кресса, 105.

The prophecy of verses eleven and twelve, are unsealed through their historical fulfillment in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, but “line upon line,” there is another important fact connected with these verses. In order for the student of prophecy to bring the three passages of the “overflowing, and passing over” together, the student must also bring the prophecy of the sixty-five years into the prophetic line. The sixty-five year prophecy marks the beginning of the two twenty-five hundred and twenty year prophecies, and it identifies that they begin forty-six years apart from one another. In identifying the sixty-five years in the beginning, it also identifies that Alpha and Omega would produce sixty-five years at the ending.

Пророцтво одинадцятого та дванадцятого віршів розпечатуються через своє історичне сповнення в час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, але «рядок на рядок» існує ще один важливий факт, пов’язаний із цими віршами. Щоб дослідник пророцтва міг звести воєдино три уривки про «затоплення і перехід», він також мусить включити до пророчої лінії пророцтво шістдесяти п’яти років. Пророцтво шістдесяти п’яти років позначає початок двох пророцтв по дві тисячі п’ятсот двадцять років і встановлює, що вони починаються з різницею в сорок шість років одне від одного. Визначаючи шістдесят п’ять років на початку, воно також вказує на те, що Альфа й Омега породили б шістдесят п’ять років наприкінці.

The sixty-five years at both the beginning and ending, each possess the signature of three waymarks. The first was 742 BC, then nineteen years later 723 BC, then forty-six years later 677 BC. Those three waymarks are represented at the end with 1798, 1844, and 1863. The period of forty-six years in the beginning (Alpha), represent the trampling down of the temple and host, and the forty-six years at the ending (Omega), represent the restoration of the sanctuary and host, when the Messenger of the Covenant (who is also Alpha and Omega), would suddenly enter into the temple He had raised up in the forty-six years from 1798 to 1844.

Шістдесят п’ять років як на початку, так і в кінці, кожні мають ознаку трьох дороговказів. Першим був 742 р. до Р. Х., потім через дев’ятнадцять років — 723 р. до Р. Х., а тоді через сорок шість років — 677 р. до Р. Х. Ці три дороговкази представлені при кінці роками 1798, 1844 і 1863. Період у сорок шість років на початку (Альфа) означає потоптання святині й війська, а сорок шість років при кінці (Омега) означають відновлення святині й війська, коли Ангел Завіту (Який також є Альфою й Омегою) раптово ввійде до храму, який Він спорудив упродовж сорока шести років від 1798 до 1844.

The forty-six years that are preceded by nineteen years in the time when Isaiah set forth the prophecy in the year 742 BC, represent forty-six years at their conclusion, that are then followed by nineteen years in a chiastic pattern. The nineteen years from 1844 to 1863 provide an illustration of Christ’s intentions for the one hundred and forty-four thousand that was left unfulfilled due to the rebellion that occurred in that history. The work that is required of a student of prophecy to rightly divide the word of truth concerning verses ten through twelve of Daniel chapter eleven, not only establishes (if you believe) that Russia would initiate a war in the Ukraine in 2014, but that the war would be initiated in the sealing time of the one hundred and forty-four thousand. As important as the prophetic history represented in the verses is, the history where the truth of that very history is unsealed, is also represented by the history of the nineteen years from 1844 to 1863.

Сорок шість років, яким передували дев’ятнадцять років у час, коли Ісая проголосив пророцтво, у 742 році до н. е., представляють сорок шість років у їхньому завершенні, за якими потім у хіастичній схемі слідують дев’ятнадцять років. Дев’ятнадцять років з 1844 по 1863 роки ілюструють наміри Христа щодо ста сорока чотирьох тисяч, які залишилися нездійсненими через бунт, що стався в тій історії. Праця, яка потрібна досліднику пророцтв, щоб правильно розділити слово істини щодо віршів з десятого по дванадцятий одинадцятого розділу книги Даниїла, не лише встановлює (якщо ви вірите), що Росія розпочне війну в Україні у 2014 році, але й те, що війна буде розпочата у час запечатування ста сорока чотирьох тисяч. Якою б важливою не була пророча історія, представлена у цих віршах, історія, у якій істина цієї ж історії розкривається, також представлена історією дев’ятнадцяти років з 1844 по 1863 роки.

1844 identifies the arrival of the third angel, and it typifies the arrival of the third angel on September 11, 2001. 1863 represents the rebellion symbolized by the rebuilding of Jericho. The waymark of 1863 also typifies the obedience of the one hundred and forty-four thousand who are used to “bring down the walls of Jericho”, at the soon coming Sunday law. In the verses we are considering, verse sixteen represents the Sunday law in the United States. Verse eleven marks from 2014 to Putin’s ultimate victory. The verses identify the beginning of the second proxy war that is followed by the third proxy war, as represented in verses thirteen to fifteen.

1844 рік означає прихід третього ангела, і він є прообразом приходу третього ангела 11 вересня 2001 року. 1863 рік являє собою повстання, символізоване відбудовою Єрихона. Орієнтир 1863 року також є прообразом послуху ста сорока чотирьох тисяч, яких буде використано, щоб «зруйнувати мури Єрихона» під час недільного закону, що незабаром настане. У віршах, які ми розглядаємо, шістнадцятий вірш означає недільний закон у Сполучених Штатах. Одинадцятий вірш позначає період від 2014 року до остаточної перемоги Путіна. Ці вірші визначають початок другої проксі-війни, за якою слідує третя проксі-війна, як це представлено у віршах з тринадцятого по п’ятнадцятий.

Bringing verse two together with verses eleven and twelve, we identify the Ukrainian war beginning in 2014, which was then followed by the US Presidential campaign of 2015, and the subsequent election of the richest president in 2016. Verse twelve is followed by the retaliation of the last president before the Sunday law, in the third proxy war. The second proxy war, which is the battle of the borderline, began just before the election of the sixth and richest president.

Поєднавши другий вірш з одинадцятим і дванадцятим віршами, ми визначаємо українську війну, що почалася 2014 року, за якою послідувала президентська кампанія у США 2015 року, а потім обрання 2016 року найбагатшого президента. За дванадцятим віршем іде відплата останнього президента перед недільним законом, у третій проксі-війні. Друга проксі-війна, яка є битвою прикордоння, почалася безпосередньо перед обранням шостого і найбагатшого президента.

In the history of 1844 to 1863, the two sticks of Ezekiel were to be joined. Their joining represented the combination of divinity and humanity, which is the work of sealing the one hundred and forty-four thousand. In 1844 the third angel arrived and unsealed the light associated with the heavenly sanctuary, the law of God, the Sabbath, and the third angel. In 1849 the Lord stretched forth His hand a second time to gather the scattered flock that had suffered a scattering at the great disappointment. In 1850 He led His people to prepare Habakkuk’s second chart, to graphically illustrate the message His people were to proclaim as He led them to “bring down the walls of Jericho”. That chart included the “seven times” as did the “old chart”.

В історії 1844–1863 років дві палиці Єзекіїля мали бути з’єднані. Їхнє з’єднання означало поєднання божественної та людської природи, що є справою запечатування ста сорока чотирьох тисяч. У 1844 році прийшов третій ангел і зняв печать зі світла, пов’язаного з небесним святилищем, Божим законом, суботою та з третім ангелом. У 1849 році Господь удруге простяг Свою руку, щоб зібрати розпорошену отару, яка зазнала розсіювання під час великого розчарування. У 1850 році Він повів Свій народ підготувати другу таблицю Аваккука, щоб графічно проілюструвати вістку, яку Його народ мав проголошувати, коли Він вів їх, щоб «повалити стіни Єрихону». Та таблиця містила «сім разів», як і «стара таблиця».

In 1856, He unsealed the light that was to seal His people in advance of the “Battle of Jericho”. That light was an increase of the first light that Alpha and Omega had revealed to William Miller. It was the light of the “seven times,” as repeatedly represented in the ancient Battle of Jericho. The light that was to seal His people, was also the Laodicean message that was to awaken them, and transition them back again to the experience of Philadelphia. That last light was an increase of the first light, but His people neglected the light and by default chose to wander in the wilderness of Laodicea. 1844, 1849, 1850, 1856 and 1863 represent five waymarks that are represented in the history of September 11, 2001 unto the soon coming Sunday law.

У 1856 році Він відкрив світло, яке мало запечатати Його народ напередодні "битви при Єрихоні". Те світло було посиленням першого світла, яке Альфа й Омега відкрив Вільяму Міллеру. Це було світло про "сім разів", як неодноразово представлено в давній битві при Єрихоні. Світло, яке мало запечатати Його народ, було також лаодикійською вісткою, що мала пробудити їх і знову повернути їх до досвіду Філадельфії. Те останнє світло було посиленням першого світла, але Його народ занедбав це світло і фактично обрав блукати в пустелі Лаодикії. 1844, 1849, 1850, 1856 і 1863 становлять п’ять віх, що відображені в історії від 11 вересня 2001 року аж до недільного закону, що незабаром настане.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> Now Jericho was straitly shut up because of the children of Israel: none went out, and none came in. And the Lord said unto Joshua, See, I have given into thine hand Jericho, and the king thereof, and the mighty men of valour. And ye shall compass the city, all ye men of war, and go round about the city once. Thus shalt thou do six days. And seven priests shall bear before the ark seven trumpets of rams’ horns: and the seventh day ye shall compass the city seven times, and the priests shall blow with the trumpets. And it shall come to pass, that when they make a long blast with the ram’s horn, and when ye hear the sound of the trumpet, all the people shall shout with a great shout; and the wall of the city shall fall down flat, and the people shall ascend up every man straight before him. And Joshua the son of Nun called the priests, and said unto them, Take up the ark of the covenant, and let seven priests bear seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord. And he said unto the people, Pass on, and compass the city, and let him that is armed pass on before the ark of the Lord. And it came to pass, when Joshua had spoken unto the people, that the seven priests bearing the seven trumpets of rams’ horns passed on before the Lord, and blew with the trumpets: and the ark of the covenant of the Lord followed them. And the armed men went before the priests that blew with the trumpets, and the rereward came after the ark, the priests going on, and blowing with the trumpets. And Joshua had commanded the people, saying, Ye shall not shout, nor make any noise with your voice, neither shall any word proceed out of your mouth, until the day I bid you shout; then shall ye shout.

> А Єрихон був міцно замкнений через Ізраїлевих синів: ніхто не виходив, і ніхто не входив. І сказав Господь Ісусові: Дивись, Я віддав у твою руку Єрихон, і царя його, і сильних хоробрих мужів. І обійдете місто, усі ви, воїни, і обійдете навколо міста один раз. Так робитимеш шість днів. І сім священиків нехай несуть перед ковчегом сім сурем із баранячих рогів; а сьомого дня обійдете місто сім разів, і священики сурмитимуть у сурми. І станеться, коли вони затрублять протяжно в баранячий ріг, і коли ви почуєте звук сурми, увесь народ нехай викрикне гучним криком; і мур міста впаде дощенту, і народ піде вгору, кожен просто перед собою. І Ісус, син Навинів, покликав священиків і сказав їм: Візьміть ковчег заповіту, і нехай сім священиків несуть сім сурем із баранячих рогів перед ковчегом Господнім. І сказав він народові: Ідіть, і обійдіть місто, і озброєний нехай іде перед ковчегом Господнім. І сталося, коли Ісус промовив до народу, що сім священиків, які несли сім сурем із баранячих рогів, пішли перед Господом і сурмили в сурми; а ковчег заповіту Господнього йшов за ними. І озброєні йшли перед священиками, що сурмили в сурми, а задня сторожа йшла за ковчегом; вони йшли та сурмили в сурми. А Ісус наказав народові, кажучи: Не викрикуйте й не давайте чути вашого голосу, і нехай жодне слово не вийде з ваших уст аж до дня, коли я скажу вам: Викрикніть! — тоді й викрикнете.

> So the ark of the Lord compassed the city, going about it once: and they came into the camp, and lodged in the camp. And Joshua rose early in the morning, and the priests took up the ark of the Lord. And seven priests bearing seven trumpets of rams’ horns before the ark of the Lord went on continually, and blew with the trumpets: and the armed men went before them; but the rereward came after the ark of the Lord, the priests going on, and blowing with the trumpets. And the second day they compassed the city once, and returned into the camp: so they did six days. And it came to pass on the seventh day, that they rose early about the dawning of the day, and compassed the city after the same manner seven times: only on that day they compassed the city seven times. And it came to pass at the seventh time, when the priests blew with the trumpets, Joshua said unto the people, Shout; for the Lord hath given you the city.

> І ковчег Господній обійшов навколо міста, обійшовши його один раз; і прийшли вони до табору, і ночували в таборі. І встав Ісус рано-вранці, і священики взяли ковчег Господній. А сім священиків, що несли сім сурем із баранячих рогів перед ковчегом Господнім, ішли безперестанно й сурмили в суреми; озброєні ж мужі йшли перед ними, а задня сторожа йшла за ковчегом Господнім; священики ж ішли й сурмили в суреми. І другого дня вони обійшли місто один раз і повернулися до табору: так робили вони шість днів. І сталося сьомого дня, що встали вони рано, при світанку, і обійшли місто тим самим способом сім разів; тільки того дня вони обійшли місто сім разів. І сталося сьомого разу, коли священики засурмили в суреми, Ісус сказав до народу: «Закричіть, бо Господь віддав вам це місто!»

> And the city shall be accursed, even it, and all that are therein, to the Lord: only Rahab the harlot shall live, she and all that are with her in the house, because she hid the messengers that we sent. And ye, in any wise keep yourselves from the accursed thing, lest ye make yourselves accursed, when ye take of the accursed thing, and make the camp of Israel a curse, and trouble it. But all the silver, and gold, and vessels of brass and iron, are consecrated unto the Lord: they shall come into the treasury of the Lord. So the people shouted when the priests blew with the trumpets: and it came to pass, when the people heard the sound of the trumpet, and the people shouted with a great shout, that the wall fell down flat, so that the people went up into the city, every man straight before him, and they took the city.

> І місто буде під закляттям, воно саме й усе, що в ньому, — Господеві; тільки Рахав, блудниця, буде жива, вона й усі, хто з нею в домі, бо вона сховала посланців, яких ми посилали. А ви пильнуйте себе від заклятого, щоб не накликати на себе закляття, коли візьмете щось із заклятого й зробите табір Ізраїлів закляттям та наведете на нього лихо. А все срібло, і золото, і посудини з міді та заліза — посвячені Господеві; вони ввійдуть до Господньої скарбниці. І народ закричав, коли священики засурмили в сурми; і сталося, коли народ почув голос сурми, і народ закричав великим криком, що мур упав дощенту, так що народ увійшов до міста, кожен просто перед собою, і вони здобули місто.

> And they utterly destroyed all that was in the city, both man and woman, young and old, and ox, and sheep, and ass, with the edge of the sword. But Joshua had said unto the two men that had spied out the country, Go into the harlot’s house, and bring out thence the woman, and all that she hath, as ye sware unto her. And the young men that were spies went in, and brought out Rahab, and her father, and her mother, and her brethren, and all that she had; and they brought out all her kindred, and left them without the camp of Israel. And they burnt the city with fire, and all that was therein: only the silver, and the gold, and the vessels of brass and of iron, they put into the treasury of the house of the Lord. And Joshua saved Rahab the harlot alive, and her father’s household, and all that she had; and she dwelleth in Israel even unto this day; because she hid the messengers, which Joshua sent to spy out Jericho. And Joshua adjured them at that time, saying, Cursed be the man before the Lord, that riseth up and buildeth this city Jericho: he shall lay the foundation thereof in his firstborn, and in his youngest son shall he set up the gates of it. So the Lord was with Joshua; and his fame was noised throughout all the country. Joshua 6:1–27.

> І вони вигубили вістрям меча все, що було в місті: і чоловіка, і жінку, і молодого, і старого, і вола, і вівцю, і осла. А Ісус сказав двом мужам, що вивідували той край: Увійдіть до дому блудниці, і виведіть звідти ту жінку та все, що їй належить, як ви присягнули їй. І ввійшли юнаки, ті вивідачі, та вивели Рахав, і батька її, і матір її, і братів її, і все, що вона мала; і вивели всю її рідню, і залишили їх поза табором Ізраїлевим. А місто спалили вогнем, і все, що було в ньому; тільки срібло, і золото, і посуд мідний та залізний поклали до скарбниці дому Господнього. А Рахав, блудницю, і дім батька її, і все, що вона мала, Ісус зберіг живими; і вона живе серед Ізраїля аж до цього дня, бо сховала посланців, яких Ісус послав вивідати Єрихон. І заприсяг їх Ісус того часу, кажучи: Проклятий перед Господом той чоловік, що встане й відбудує це місто, Єрихон: на своєму первістку він закладе його підвалини, і на своєму наймолодшому синові поставить його брами. І був Господь з Ісусом; і слава про нього розійшлася по всій землі. Ісус Навин 6:1–27.

Back to Articles