Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Six

Книга Даниїла - Номер дев'яносто шість

The Triple Application of Prophecy: Unlocking the Prophetic Framework for the Last Days

Потрійне застосування пророцтва: розкриття пророчої структури останніх днів

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word

The framework of William Miller’s prophetic message was the two desolating powers of paganism followed by papalism, and the framework of Future for America’s prophetic message is the three desolating powers of paganism, followed by papalism, followed by apostate Protestantism, but all being concurrent at the end. A primary prophetic key for Miller’s prophetic understanding was that “the daily” in the book of Daniel was a symbol of paganism, for it established the connection of the two desolating powers which became his framework of prophetic understanding. A primary prophetic key for Future for America’s prophetic understanding is also that “the daily” in the book of Daniel is a symbol of paganism, for the historical fulfillment of paganism established the sequence of events in Daniel eleven verses forty and forty-one, which became the framework of Future for America’s prophetic understanding.

Рамкою пророчого послання Вільяма Міллера були дві спустошувальні сили — спершу язичництво, а потім папство; а рамкою пророчого послання Future for America є три спустошувальні сили — спочатку язичництво, потім папство, потім відступницький протестантизм, однак наприкінці всі вони діють одночасно. Головним пророчим ключем для пророчого розуміння Міллера було те, що «щоденне» у книзі Даниїла є символом язичництва, бо це встановлювало зв’язок між двома спустошувальними силами, який і став рамкою його пророчого розуміння. Головним пророчим ключем для пророчого розуміння Future for America також є те, що «щоденне» у книзі Даниїла є символом язичництва, адже історичне сповнення язичництва встановило послідовність подій у Даниїла 11:40–41, яка стала рамкою пророчого розуміння Future for America.

As is always the case with new light, the advancement of the truth unsealed in 1989 at the collapse of the Soviet Union was warred against by many various voices. The resistance brought against the truth invariably produced a clearer understanding of the truth. In those early controversies against the truth found in the last six verses of Daniel eleven, several prophetic rules that are located in the Bible were recognized as essential proofs to support the increase of knowledge that took place when the book of Daniel was unsealed in 1989. We are currently considering one of those rules, which we call “a triple application of prophecy.”

Як це завжди буває з новим світлом, просуванню істини, відкритої у 1989 році під час краху Радянського Союзу, противилися багато й різні голоси. Опір, піднятий проти істини, незмінно приводив до яснішого її розуміння. У тих ранніх суперечках проти істини, викладеної в останніх шести віршах одинадцятого розділу книги Даниїла, кілька пророчих правил, що містяться в Біблії, було визнано необхідними доказами для підтвердження примноження знання, яке відбулося, коли книгу Даниїла було розпечатано у 1989 році. Нині ми розглядаємо одне з тих правил, яке ми називаємо «потрійним застосуванням пророцтва».

We began by looking at two triple applications that at one level are the same line, but at another level they are different. The first two manifestations of Rome (pagan and papal), establish the third manifestation of Modern Rome. The first two manifestations of Babylon (Babel and Babylon), established the third manifestation of Modern Babylon. Modern Rome is the beast of Revelation seventeen that Modern Babylon rides upon and reigns over. They are as distinct as is a cowboy from his horse, but they also commit spiritual fornication with each other, so at that level they are one. There are two other triple applications of prophecy which possess a similar relationship.

Ми почали з розгляду двох потрійних застосувань, які на одному рівні є однією й тією самою лінією, але на іншому — різні. Перші два прояви Риму (язичницький і папський) утверджують третій прояв сучасного Риму. Перші два прояви Вавилону (Бавел і Вавилон) утвердили третій прояв сучасного Вавилону. Сучасний Рим — це звір сімнадцятого розділу Об’явлення, на якому сидить і над яким панує сучасний Вавилон. Вони такі ж різні, як ковбой і його кінь, але також учиняють між собою духовний блуд, тож на тому рівні вони — одне. Є ще два інші потрійні застосування пророцтва, що мають подібний взаємозв’язок.

The first two manifestations of Elijah (Elijah and John the Baptist), establish the third Elijah of the last days. Along with that the first two messengers who prepare the way for the Messenger of the Covenant (John the Baptist and William Miller), establish the messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant in the last days. There are three important points to recognize with these two lines of triple applications of prophecy.

Перші дві прояви Іллі (Ілля та Іван Хреститель) встановлюють третього Іллю останніх днів. Разом із тим перші два посланці, які готують шлях Посланцю Заповіту (Іван Хреститель і Вільям Міллер), встановлюють посланця, який готує шлях Посланцю Заповіту в останні дні. Є три важливі моменти, на які слід звернути увагу щодо цих двох ліній потрійного застосування пророцтва.

A first point is that the actual historical representatives of the two lines of triple applications of prophecy are essentially the same historical figures, but their purpose in the two representations are distinctly different. The second point is recognizing what the distinction between the two closely related triple applications of prophecy is. The distinction is that Elijah represents an external work in the last days, and the messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant, represents an internal work in the last days.

Перший пункт полягає в тому, що фактичні історичні представники двох ліній потрійного застосування пророцтва по суті є тими самими історичними постатями, але їхні цілі в цих двох представленнях суттєво відрізняються. Другий пункт полягає в усвідомленні того, у чому полягає відмінність між двома тісно пов’язаними потрійними застосуваннями пророцтва. Відмінність полягає в тому, що Ілля представляє зовнішнє діло в останні дні, а посланець, який готує шлях для Посланця Заповіту, представляє внутрішнє діло в останні дні.

The third point to take note of is that Jesus, as Alpha and Omega, identifies the third Elijah, and also the third messenger that prepares the way, with both a first and a last Elijah messenger, and a first and last messenger who prepares the way for the Messenger of the Covenant. The Elijah messenger of the first angel and the Elijah messenger of the third angel make up the third fulfillment of Elijah, and the messenger who prepares the way is represented as the messenger of the movements of both the first and third angels.

Третє, на що слід звернути увагу, це те, що Ісус, як Альфа й Омега, ототожнює третього Іллю, а також третього посланця, який готує шлях, з обома: першим і останнім посланцем‑Іллею, і першим і останнім посланцем, який готує шлях для Посланця Заповіту. Посланець‑Ілля першого ангела і посланець‑Ілля третього ангела становлять третє сповнення Іллі, а посланець, який готує шлях, представлений як посланець рухів першого та третього ангелів.

Elijah the prophet provides an illustration of the last-day confrontation between God’s people and the threefold union of Modern Rome in the confrontation at Mount Carmel.

Пророк Ілля у протистоянні на горі Кармель є ілюстрацією протистояння останніх днів між Божим народом і потрійним союзом Сучасного Риму.

Mount Carmel is located in northern Israel, near the Mediterranean coast. It runs roughly northwest to southeast and forms a prominent ridge that extends for about 39 miles (63 kilometers). The Valley of Megiddo, also known as the Jezreel Valley, is located to the southeast of Mount Carmel. Mount Carmel and the Valley of Megiddo are relatively close to each other in terms of distance. The distance between them, in a straight line (as the crow flies), is approximately 20 to 25 miles (32 to 40 kilometers). To the west of Mount Carmel lies the Mediterranean Sea, and to the east of the Valley of Megiddo and the Jezreel Valley lies the Sea of Galilee, also known as Lake Tiberias or the Lake of Kinneret.

Гора Кармель розташована на півночі Ізраїлю, поблизу узбережжя Середземного моря. Вона тягнеться приблизно з північного заходу на південний схід і утворює помітний хребет, що простягається приблизно на 39 миль (63 кілометри). Долина Мегіддо, також відома як Єзреельська долина, розташована на південний схід від гори Кармель. Гора Кармель і долина Мегіддо розташовані відносно близько одна від одної. Відстань між ними по прямій (як летить птах) становить приблизно 20–25 миль (32–40 кілометрів). На захід від гори Кармель лежить Середземне море, а на схід від долини Мегіддо та Єзреельської долини лежить Галілейське море, також відоме як Тиверіадське озеро або озеро Кінерет.

In the Revelation the battle of Armageddon is identifying the Valley of Megiddo, and inspiration did not want students of prophecy to believe that the book of Revelation was identifying its message in literal terms, so when it identified Armageddon (Megiddo) as Armageddon it used the word “har,” which means mountain to make it clear that the battle was a spiritual representation of the final battle which the dragon, beast and false prophet lead the world to.

В Об’явленні битва Армагеддону ототожнюється з долиною Мегіддо, і натхнення не хотіло, щоб дослідники пророцтв вважали, ніби книга Об’явлення подає своє послання буквально; тому, коли там названо Армагеддон (Мегіддо), використано слово «har», що означає «гора», щоб було зрозуміло, що йдеться про духовне зображення останньої битви, до якої дракон, звір і лжепророк ведуть світ.

By identifying Megiddo as Armageddon, John made sure it was not to be understood as a literal geographical location, for Megiddo is a valley and has no mountains. In close proximity is Mount Carmel where Elijah’s confrontation with Ahab and the prophets of Jezebel occurred, thus both Megiddo and Mount Carmel are both illustrations of the final battle of Armageddon.

Ототожнивши Мегіддо з Армагеддоном, Іван подбав про те, щоб це не розуміли як буквальне географічне місце, адже Мегіддо — долина і там немає гір. Поблизу розташована гора Кармель, де відбулося протистояння Іллі з Ахавом і пророками Єзавелі; отже, і Мегіддо, і гора Кармель слугують ілюстраціями останньої битви Армагеддону.

If you were to draw a triangle with Jerusalem, Mount Carmel, and the Valley of Megiddo, Jerusalem would be situated to the southeast corner of that triangle, with Mount Carmel to the northwest and the Valley of Megiddo to the northeast. The area that symbolically represents the battle of Armageddon is bordered by two seas, and the king of the north (the whore of Modern Babylon) comes to his end between the seas and the glorious holy mountain. And at that time human probation closes.

Якби ви накреслили трикутник із Єрусалимом, горою Кармель і долиною Мегіддо, Єрусалим розташовувався б у південно-східному куті цього трикутника, гора Кармель — на північному заході, а долина Мегіддо — на північному сході. Місцевість, яка символічно представляє битву Армагеддону, межує з двома морями, і цар півночі (блудниця сучасного Вавилона) зазнає кінця між морями та славною святою горою. І в той час закінчується період випробування для людства.

> But tidings out of the east and out of the north shall trouble him: therefore he shall go forth with great fury to destroy, and utterly to make away many. And he shall plant the tabernacles of his palace between the seas in the glorious holy mountain; yet he shall come to his end, and none shall help him. And at that time shall Michael stand up, the great prince which standeth for the children of thy people: and there shall be a time of trouble, such as never was since there was a nation even to that same time: and at that time thy people shall be delivered, every one that shall be found written in the book. Daniel 11:44–12:1.

> Але вісті зі сходу та з півночі стривожать його; тому він вийде з великим гнівом, щоб нищити й цілковито вигубити багатьох. І поставить він шатра свого палацу між морями на славній святій горі; але дійде він до свого кінця, і ніхто не допоможе йому. І того часу повстане Михаїл, великий князь, що стоїть на сторожі синів твого народу; і настане час утиску, якого не бувало відтоді, як існує народ, аж до того часу; і того часу буде врятований твій народ, кожний, хто знайдеться записаний у книзі. Даниїл 11:44–12:1.

The triple application of Elijah represents the external confrontation of God’s people with the king of the north, who is the head of the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet that leads the world to Armageddon. Elijah’s three enemies that typified the threefold union were Ahab, who was the king of the ten northern tribes representing the ten kings of Revelation seventeen, who commit fornication with the whore of Babylon, and who agree to give their kingdom to the whore for “one hour”, which is “the hour” of the Sunday law crisis. The whore of Babylon was represented by Jezebel, and Jezebel’s prophets of Baal and the priests of the grove represent the false prophet.

Потрійне застосування Іллі представляє зовнішнє протистояння народу Божого з царем півночі, який є головою потрійного союзу дракона, звіра та лжепророка, що веде світ до Армагеддону. Трьома ворогами Іллі, які символізували цей потрійний союз, були Ахав, який був царем десяти північних колін, що представляли десять царів сімнадцятого розділу Об'явлення, які чинять блуд із блудницею Вавилону й погоджуються віддати своє царство блудниці на "одну годину", що є "годиною" кризи недільного закону. Блудницю Вавилону представляла Єзавель, а пророки Ваала Єзавелі та жерці гаю представляють лжепророка.

The Sunday law crisis begins with the soon-coming Sunday law in the United States and ends when Michael stands up. When that Sunday law arrives the second voice of Revelation chapter eighteen, calls God’s other flock out of Babylon. The period of time from the call out of Babylon until the close of probation is the period of the judgment of the whore of Babylon. It is also the period of time when the Holy Spirit is poured out without measure. It is the “hour,” that the ten kings agree to co-rule with the whore of Tyre, who is no longer forgotten. It is the “hour,” of the great “earthquake” of Revelation eleven, when the one hundred and forty-four thousand are lifted up as an ensign.

Криза недільного закону починається з недільного закону, який невдовзі буде запроваджений у Сполучених Штатах, і закінчується, коли повстане Михаїл. Коли той недільний закон настане, другий голос вісімнадцятого розділу Об’явлення кличе іншу Божу отару вийти з Вавилона. Період від заклику вийти з Вавилона до закінчення часу благодаті є періодом суду над Вавилонською блудницею. Це також час, коли Святий Дух виливається без міри. Це "година", коли десять царів погоджуються співправити з блудницею Тиру, яка вже не забута. Це "година" великого "землетрусу" одинадцятого розділу Об’явлення, коли сто сорок чотири тисячі підносяться як знамено.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. Revelation 18:9, 10.

> І царі землі, які чинили з нею блуд і жили в розкошах з нею, будуть оплакувати її та ридати над нею, коли побачать дим її пожежі, стоячи здалеку через страх її муки, кажучи: Горе, горе великому місту Вавилону, місту могутньому! бо за одну годину прийшов твій суд. Об'явлення 18:9, 10.

Just as John identified Megiddo as the mountain (“har”) of Megiddo to identify a spiritual and not a literal truth, the judgment of the whore of Babylon and Tyre is identified as occurring during the “hour,” and also in a “day.”

Подібно до того, як Іван назвав Мегіддо горою ("хар") Мегіддо, щоб вказати на духовну, а не буквальну істину, суд над блудницею Вавилону та над Тиром визначається як такий, що відбувається протягом "години", а також у "день".

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. Revelation 18:8.

> Тому за один день прийдуть на неї кари: смерть, і плач, і голод; і вона буде спалена дощенту вогнем, бо сильний Господь Бог, що судить її. Об’явлення 18:8.

After October 22, 1844 prophetic time is no longer to be applied prophetically and the judgment of the papal power is therefore represented as occurring in an “hour,” and also as in a “day.” The “hour” of her judgment is the prophetic period from the Sunday law in the United States until probation closes. It is important to mark this period when considering the Elijah of the last days, for Elijah’s battle of Mount Carmel follows the internal testing of God’s people of the last days, and the testing period for both the church and the world contain the same prophetic beginnings and endings.

Після 22 жовтня 1844 року пророчий час більше не слід застосовувати у пророчому значенні, і тому суд над папською владою представлено як такий, що відбувається в «годині», а також у «дні». «Година» її суду — це пророчий період від недільного закону у Сполучених Штатах до закриття часу благодаті. Важливо позначити цей період, розглядаючи Іллю останніх днів, бо битва Іллі на горі Кармел настає після внутрішнього випробування Божого народу останніх днів, а період випробування і для церкви, і для світу має ті самі пророчі початки й завершення.

The two voices of Revelation eighteen, represent two distinct calls to two churches. The first church is the one hundred and forty-four thousand of Revelation chapter seven, and the second church that is called is the great multitude of Revelation chapter seven. The call to the one hundred and forty-four thousand is made while the Holy Spirit is being poured out in measure, and the call to the great multitude is made when the Holy Spirit is being poured out without measure.

Два голоси вісімнадцятого розділу книги Об’явлення представляють два окремі заклики до двох церков. Першою церквою є сто сорок чотири тисячі із сьомого розділу книги Об’явлення, а другою церквою, яку покликано, є велика множина із сьомого розділу книги Об’явлення. Заклик до ста сорока чотирьох тисяч відбувається, коли Святий Дух виливається у міру, а заклик до великої множини відбувається, коли Святий Дух виливається без міри.

> “The prophet says, ‘I saw another angel come down from heaven, having great power; and the earth was lightened with his glory. And he cried mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils” (Revelation 18:1, 2). This is the same message that was given by the second angel. Babylon is fallen, ‘because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). What is that wine?—Her false doctrines. She has given to the world a false sabbath instead of the Sabbath of the fourth commandment, and has repeated the falsehood that Satan first told Eve in Eden—the natural immortality of the soul. Many kindred errors she has spread far and wide, “teaching for doctrines the commandments of men” (Matthew 15:9).

> Пророк говорить: «Я побачив іншого ангела, що зійшов із небес, маючи велику владу; і земля освітилася від його слави. І він могутнім голосом закликав, кажучи: Вавилон великий упав, упав і став житлом демонів» (Об’явлення 18:1, 2). Це те саме послання, яке було проголошене другим ангелом. Вавилон упав, «бо вона напоїла всі народи вином гніву своєї розпусти» (Об’явлення 14:8). Що це за вино? — Її фальшиві вчення. Вона дала світові фальшиву суботу замість Суботи четвертої заповіді й повторила неправду, яку Сатана вперше сказав Єві в Едемі, — про природжену безсмертність душі. Багато споріднених помилок вона поширила далеко й широко, «навчаючи як вчення людських заповідей» (Матвія 15:9).

> “When Jesus began His public ministry, He cleansed the Temple from its sacrilegious profanation. Among the last acts of His ministry was the second cleansing of the Temple. So in the last work for the warning of the world, two distinct calls are made to the churches. The second angel’s message is, ‘Babylon is fallen, is fallen, that great city, because she made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication’ (Revelation 14:8). And in the loud cry of the third angel’s message a voice is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people, that ye be not partakers of her sins, and that ye receive not of her plagues. For her sins have reached unto heaven, and God hath remembered her iniquities’ (Revelation 18:4, 5).” Selected Messages, book 2, 118.

> Коли Ісус розпочав Своє публічне служіння, Він очистив Храм від святотатського осквернення. Серед останніх дій Його служіння було друге очищення Храму. Отже, в останній праці для попередження світу до церков звернено два окремі заклики. Друга ангельська вістка: "Упав, упав Вавилон, місто велике, бо він напоїв усі народи вином гніву розпусти своєї" (Об’явлення 14:8). І в гучному кличі третьої ангельської вістки чути з неба голос, який говорить: "Вийдіть із неї, люди Мої, щоб не мали ви участі в її гріхах і щоб не прийняли її кар. Бо її гріхи сягнули аж до неба, і Бог згадав її беззаконня" (Об’явлення 18:4, 5). Вибрані вісті, книга 2, 118.

The mighty angel came down in fulfillment of Revelation chapter eighteen, when the great buildings of New York City were brought down on September 11, 2001, with the arrival of the “east wind” of Islam. He then cried “mightily with a strong voice, saying, Babylon the great is fallen, is fallen, and is become the habitation of devils.” And then in verse four another voice “is heard from heaven saying, ‘Come out of her, my people.’” Those two voices are “two distinct calls made to the churches.” The two distinct churches of God in the last days are identified as the one hundred and forty-four thousand and the great multitude.

Могутній ангел зійшов на виконання вісімнадцятого розділу Одкровення, коли 11 вересня 2001 року великі будівлі міста Нью-Йорка були зруйновані з приходом «східного вітру» ісламу. Тоді він «могутньо сильним голосом закричав, кажучи: Великий Вавилон упав, упав і став оселею демонів». А в четвертому вірші інший голос «чується з неба, кажучи: „Вийдіть із неї, народе Мій“». Ці два голоси — це «два окремі заклики, звернені до церков». Дві окремі Божі церкви в останні дні визначаються як сто сорок чотири тисячі та велика безліч.

The testing period for the one hundred and forty-four thousand begins with Islam of the third Woe, which Isaiah identifies as the “day of the east wind.” That testing period ends with the soon-coming Sunday law in the United States and the enforcement of the mark of the beast. The beast is the counterfeit king of the north, the head of modern Babylon. Babylon is the lion in Daniel chapter seven, and the disobedient prophet from Judah, who represents Laodicean Adventism, that dies in the period that begins with the “ass” of Islam (September 11, 2001), and ends with the “lion,” (Modern Babylon).

Період випробування для ста сорока чотирьох тисяч починається з ісламу третього «горя», який Ісая визначає як «день східного вітру». Цей період випробування закінчується недільним законом у Сполучених Штатах, який незабаром буде ухвалено, та примусовим запровадженням знака звіра. Звір — це фальшивий цар півночі, голова сучасного Вавилона. Вавилон — це лев у сьомому розділі книги Даниїла, а непокірний пророк з Юди, який представляє лаодикійський адвентизм, помирає в період, що починається з «осла» ісламу (11 вересня 2001 року) і закінчується «левом» (Сучасний Вавилон).

In the period of time represented as “the tomb” of the disobedient prophet of Laodicean Adventism, the latter rain is measured out, as a distinct call is made to the church of the one hundred and forty-four thousand. When that period ends, at the “hour” of the “great earthquake”, representing the Sunday law in the United States; the period of the second voice of Revelation eighteen, arrives with the implementation of the mark of the beast, which is the mark of the king of the north. At the same time Islam of the third Woe is used to bring a progressive escalating judgment upon an apostate world. The message proclaimed by the “ensign” of the one hundred and forty-four thousand during that second distinct call to the church of the “great multitude” identifies the “mark” of the “king of the north”, and the role of Islam of the third Woe, represented as the “children of the east”.

У період часу, представлений як "могила" непокірного пророка лаодикійського адвентизму, пізній дощ відмірюється, коли лунає окремий заклик до церкви ста сорока чотирьох тисяч. Коли той період закінчується, в "годину" "великого землетрусу", що представляє недільний закон у Сполучених Штатах; настає період другого голосу вісімнадцятого розділу Об’явлення, разом із запровадженням знака звіра, який є знаком царя півночі. Водночас іслам третього "горя" використовується, щоб принести поступово наростаючий суд на відступницький світ. Звістка, яку проголошує "стяг" ста сорока чотирьох тисяч під час того другого окремого заклику до церкви "великої безлічі", визначає "знак" "царя півночі" та роль ісламу третього "горя", представленого як "діти сходу".

The message that enrages the papal power in verse forty-four of Daniel chapter eleven, and the message that initiates the final papal bloodbath, is represented as “tidings out of the east” (Islam) and “the north” (the mark of the beast). In that period, as with the previous period, Islam of the “east wind” brings judgment upon the United States to begin the period, and the period ends when the king of the north comes to his end, “between the seas and the glorious holy mountain”, in the valley of Megiddo and the Mount at Carmel.

Послання, яке розгнівує папську владу в сорок четвертому вірші одинадцятого розділу книги Даниїла і яке започатковує остатню папську криваву бійню, представлене як «вісті зі сходу» (іслам) і «північ» (знак звіра). У цей період, як і в попередньому, іслам «східного вітру» звершує суд над Сполученими Штатами, щоб розпочати цей період, а період закінчується, коли північний цар приходить до свого кінця, «між морями й славною святою горою», у долині Мегіддо та на горі Кармель.

The judgment period for modern Babylon that represents her deathbed (tomb), begins with the symbol of the east and ends with the symbol of the north, just as the deathbed for the disobedient Laodicean prophet ended in the first distinct call to the churches. The tomb (deathbed) that both the lying prophet of Bethel and the disobedient prophet of Judah are buried in is represented between an “ass” and a “lion”.

Період суду над сучасним Вавилоном, що являє собою смертне ложе (могилу), починається символом сходу і закінчується символом півночі, так само, як смертне ложе непокірного лаодикійського пророка завершилося першим чітким закликом до церков. Могила (смертне ложе), в якій поховані обидва — і лжепророк із Вефілю, і непокірний пророк із Юди, — зображена між «ослом» і «левом».

Elijah represents God’s last day people who were confronted with a threefold enemy represented by Ahab, Jezebel and Jezebel’s prophets. Jezebel is the symbol of the papal power in the fourth church of Thyatira, and her prophets at Carmel were represented by the prophets of Baal and the priests of the grove. Baal represents a male deity and the priests of the grove represented Ashtaroth, a female deity, thus Jezebel’s false prophets consisted of male and female, representing the combination of Church and State that is represented by the image of the beast in the book of Revelation.

Ілля представляє Божий народ останніх днів, перед яким постав потрійний ворог: Ахав, Єзавель і пророки Єзавелі. Єзавель є символом папської влади в четвертій церкві — Тіятирі, а її пророки на Кармелі були представлені пророками Ваала та жерцями гаю. Ваал символізує чоловіче божество, а жерці гаю уособлювали Ашторет, жіноче божество; отже, фальшиві пророки Єзавелі охоплювали і чоловіче, і жіноче, що являє собою поєднання Церкви й Держави, представлене образом звіра в книзі Об’явлення.

It is the United States that first erects an image of the beast in the United States and thereafter in the world, and it is the United States that is the false prophet of the threefold union. Ahab, the king of the ten tribes, represents the ten kings of Revelation seventeen, that is the dragon, and Jezebel is the beast. Elijah was in confrontation with the threefold union of Modern Babylon, at Mount Carmel, where the whore of Babylon comes to her end with none to help. The triple application of Elijah represents the external confrontation which is brought against God’s last-day people, and Elijah represents the prophet that is in direct confrontation with those three powers.

Саме Сполучені Штати першими зводять образ звіра у Сполучених Штатах, а згодом у світі, і саме Сполучені Штати є лжепророком потрійного союзу. Ахав, цар десяти племен, представляє десять царів сімнадцятого розділу Об’явлення, тобто дракона, а Єзавель — це звір. Ілля перебував у протистоянні з потрійним союзом Сучасного Вавилона на горі Кармель, де Вавилонська блудниця приходить до свого кінця, і немає кому їй допомогти. Потрійне застосування Іллі представляє зовнішнє протистояння, спрямоване проти Божого народу останніх днів, а Ілля представляє пророка, який перебуває у прямому протистоянні з тими трьома силами.

An important element of Elijah’s story is the “rain,” which represents the latter rain that is poured out in the history of the confrontation. Leading up to the confrontation at Mount Carmel, Elijah has plainly stated that there would be no rain, except at his word. The period that leads up to the “hour” of Jezebel’s judgment is the period represented by the first distinct “voice” given to the churches. That “voice” arrived on September 11, 2001, and in that period the “rain” was only “measured”, and in that period, there were two competing latter rain messages that were involved with Habakkuk’s debate. One was the counterfeit message of weeping for Tammuz, that represented a “peace and safety message”, and the other was the true message of the third Woe of Islam.

Важливим елементом історії Іллі є «дощ», який представляє пізній дощ, що виливається в історії протистояння. Напередодні протистояння на горі Кармель Ілля чітко заявив, що не буде дощу, хіба тільки за його словом. Період, що веде до «години» суду Єзавелі, — це період, представлений першим виразним «голосом», даним церквам. Той «голос» прийшов 11 вересня 2001 року, і в той період «дощ» був лише «відміряний», а також існували два конкуруючі послання пізнього дощу, пов’язані із суперечкою Авакума. Одне було фальшивим посланням про плач за Таммузом, яке представляло послання «мир і безпека», а інше — істинним посланням про третє «Горе» ісламу.

The true “latter rain” message was based upon the role of Islam of the third Woe. That message originated at one source (which was Future for America), and the two messages contended for supremacy until history confirmed the validity of the true message, and also confirmed the foolishness of a “peace and safety” message in such a time as this.

Справжнє послання про «пізній дощ» ґрунтувалося на ролі ісламу у третьому горі. Це послання походило з одного джерела (яким була «Future for America»), і обидва послання змагалися за першість, доки історія не підтвердила правдивість справжнього послання, а також підтвердила безглуздість послання «мир і безпека» в такий час, як цей.

> “The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.” Kress Collection, 105.

> Пророцтва Даниїла та Івана слід розуміти. Вони тлумачать одне одного. Вони дають світові істини, які кожному слід розуміти. Ці пророцтва мають бути свідченням у світі. Своїм виконанням у ці останні дні вони самі себе пояснять. Kress Collection, 105.

The first fulfillment of Elijah in the triple application of Elijah, is confirmed by the second Elijah, who Jesus identified as John the Baptist. Together those two witnesses establish the third Elijah.

Перше сповнення пророцтва про Іллю в потрійному застосуванні Іллі підтверджується другим Іллею, яким, за словами Ісуса, був Іван Хреститель. Разом ці двоє свідків утверджують третього Іллю.

> And as they departed, Jesus began to say unto the multitudes concerning John, What went ye out into the wilderness to see? A reed shaken with the wind? But what went ye out for to see? A man clothed in soft raiment? behold, they that wear soft clothing are in kings’ houses. But what went ye out for to see? A prophet? yea, I say unto you, and more than a prophet. For this is he, of whom it is written, Behold, I send my messenger before thy face, which shall prepare thy way before thee. Verily I say unto you, Among them that are born of women there hath not risen a greater than John the Baptist: notwithstanding he that is least in the kingdom of heaven is greater than he. And from the days of John the Baptist until now the kingdom of heaven suffereth violence, and the violent take it by force. For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:7–15.

> І коли вони відходили, Ісус почав говорити до народу про Івана: Чого ви виходили в пустелю дивитися? Тростину, яку колише вітер? Але чого ви виходили дивитися? Чоловіка, одягненого в м’які шати? Ось ті, що носять м’який одяг, живуть у царських домах. Та чого ж ви виходили дивитися? Пророка? Так, кажу вам, і більше, ніж пророка. Бо це той, про кого написано: Ось я посилаю мого посланця перед твоїм лицем, який приготує твою дорогу перед тобою. Істинно кажу вам: між народженими від жінок не постав більший за Івана Хрестителя; однак найменший у Царстві Небесному більший від нього. Від днів Івана Хрестителя й донині Царство Небесне зазнає натиску, і насильники силоміць його здобувають. Бо всі пророки і Закон пророкували аж до Івана. І якщо хочете це прийняти, то він — Ілля, який мав прийти. Хто має вуха, щоб чути, нехай чує. Матвія 11:7–15.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “Today, in the spirit and power of Elias and of John the Baptist, messengers of God’s appointment are calling the attention of a judgment-bound world to the solemn events soon to take place in connection with the closing hours of probation and the appearance of Christ Jesus as King of kings and Lord of lords. Soon every man is to be judged for the deeds done in the body. The hour of God’s judgment has come, and upon the members of His church on earth rests the solemn responsibility of giving warning to those who are standing as it were on the very brink of eternal ruin. To every human being in the wide world who will give heed must be made plain the principles at stake in the great controversy being waged, principles upon which hang the destinies of all mankind.

> Сьогодні, у дусі та силі Іллі й Івана Хрестителя, посланці, призначені Богом, привертають увагу світу, що стоїть перед судом, до урочистих подій, які незабаром відбудуться у зв’язку із завершальними годинами випробувального часу та явленням Христа Ісуса як Царя царів і Господа господ. Незабаром кожну людину буде суджено за діла, вчинені в тілі. Настала година Божого суду, і на членах Його Церкви на землі лежить урочиста відповідальність попередити тих, хто, так би мовити, стоїть на самому краю вічної загибелі. Кожній людині у всьому світі, яка зверне увагу, мають бути ясно викладені принципи, що поставлені на карту у великій боротьбі, яка триває, принципи, від яких залежать долі всього людства.

> “In these final hours of probation for the sons of men, when the fate of every soul is so soon to be decided forever, the Lord of heaven and earth expects His church to arouse to action as never before. Those who have been made free in Christ through a knowledge of precious truth, are regarded by the Lord Jesus as His chosen ones, favored above all other people on the face of the earth; and He is counting on them to show forth the praises of Him who hath called them out of darkness into marvelous light. The blessings which are so liberally bestowed are to be communicated to others. The good news of salvation is to go to every nation, kindred, tongue, and people.

> У ці останні години випробувального часу для синів людських, коли доля кожної душі так скоро має бути вирішена навіки, Господь неба й землі очікує, що Його Церква пробудиться до дії, як ніколи раніше. Ті, хто стали вільними у Христі через пізнання дорогоцінної істини, Господь Ісус вважає Своїми вибраними, облагодіяними понад усіх інших людей на поверхні землі; і Він покладається на них, щоб вони звіщали чесноти Того, Хто покликав їх із темряви в дивне світло. Благословення, які так щедро даруються, мають бути передані іншим. Добра звістка про спасіння має дійти до кожного народу, племені, язика й люду.

> “In the visions of the prophets of old the Lord of glory was represented as bestowing special light upon His church in the days of darkness and unbelief preceding His second coming. As the Sun of Righteousness, He was to arise upon His church, ‘with healing in His wings.’ Malachi 4:2. And from every true disciple was to be diffused an influence for life, courage, helpfulness, and true healing.

> У видіннях давніх пророків Господь слави зображувався як Той, Хто дарує особливе світло Своїй Церкві в дні темряви та невір’я, що передують Його другому пришестю. Як Сонце Праведності, Він мав зійти над Своєю Церквою, "із зціленням у Його крилах". Малахія 4:2. І від кожного істинного учня мав поширюватися вплив, що приносить життя, відвагу, допомогу та справжнє зцілення.

> “The coming of Christ will take place in the darkest period of this earth’s history. The days of Noah and of Lot picture the condition of the world just before the coming of the Son of man. The Scriptures, pointing forward to this time, declare that Satan will work with all power and ‘with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9, 10. His working is plainly revealed by the rapidly increasing darkness, the multitudinous errors, heresies, and delusions of these last days. Not only is Satan leading the world captive, but his deceptions are leavening the professed churches of our Lord Jesus Christ. The great apostasy will develop into darkness deep as midnight. To God’s people it will be a night of trial, a night of weeping, a night of persecution for the truth’s sake. But out of that night of darkness God’s light will shine.” Prophets and Kings, 716, 717.

> "Пришестя Христа відбудеться в найтемніший період історії цієї землі. Дні Ноя і Лота змальовують стан світу безпосередньо перед пришестям Сина Людського. Писання, вказуючи наперед на цей час, проголошують, що Сатана діятиме з усією силою і «з усякою оманою неправди». 2-е до Солунян 2:9, 10. Його діяльність виразно виявляється у стрімко зростаючій темряві, численних помилках, єресях та оманах цих останніх днів. Сатана не лише тримає світ у полоні, але його обмани заквашують церкви, що сповідують нашого Господа Ісуса Христа. Велике відступництво переросте в темряву, глибоку, як опівніч. Для Божого народу це буде ніч випробування, ніч плачу, ніч переслідування заради істини. Але з тієї ночі темряви засяє Боже світло." Пророки і царі, 716, 717.

Back to Articles