Article

# The Book of Daniel - Number Fifty-Nine

Книга Даниїла — Номер п’ятдесят дев’ять

Unveiling the Final Prophetic Secret: The Climactic Unsealing by the Lion of the Tribe of Judah

Розкриття останньої пророчої таємниці: кульмінаційне зняття печаток Левом із племені Юдиного

Author

Jeff Pippenger

Published

January 23, 2024

Formats

PDF
Word

Just before the close of probation the final prophetic secret is unsealed by the Lion of the tribe of Judah, and it is the wise who understand the increase of knowledge that is produced by that unsealing. Two witnesses in Revelation cast a light on part of what is unsealed at that time.

Безпосередньо перед закриттям випробувального часу Лев із племені Юди знімає печать з останньої пророчої таємниці, і саме мудрі розуміють помноження знання, спричинене цим зняттям печаті. Двоє свідків в Об'явленні проливають світло на частину того, що тоді розкривається.

> Here is wisdom. Let him that hath understanding count the number of the beast: for it is the number of a man; and his number is Six hundred threescore and six. … And here is the mind which hath wisdom. The seven heads are seven mountains, on which the woman sitteth. Revelation 13:18, 17:9.

> Тут мудрість. Хто має розум, нехай порахує число звіра, бо це число людини; а число його — шістсот шістдесят шість. ... І тут розум, що має мудрість. Сім голів — це сім гір, на яких сидить жінка. Об’явлення 13:18, 17:9.

The “last power that is to wage war against the church and the law of God, was symbolized by a beast with lamblike horns,” is the United States. It is the sixth kingdom of Bible prophecy, and the structure of its kingdom is the same structure (image), as was the fifth kingdom of Bible prophecy. It becomes a kingdom of the Church ruling over the State, and then forces the entire earth to accept that very arrangement. The combination of Church and State is fully developed in the United States at the soon-coming Sunday law.

«Остання сила, яка має вести війну проти церкви та Божого закону, була символізована звіром із ягнячими рогами», — це Сполучені Штати. Це шосте царство біблійного пророцтва, і його царство має ту саму структуру (образ), що й п’яте царство біблійного пророцтва. Воно стає царством, у якому Церква панує над Державою, а тоді змушує всю землю прийняти саме такий устрій. Поєднання Церкви й Держави повною мірою сформується у Сполучених Штатах із прийняттям недільного закону, що невдовзі настане.

> “The ‘image to the beast’ represents that form of apostate Protestantism which will be developed when the Protestant churches shall seek the aid of the civil power for the enforcement of their dogmas. The ‘mark of the beast’ still remains to be defined.” The Great Controversy, 445.

> «Образ звіра» представляє ту форму відступницького протестантизму, яка розвинеться, коли протестантські церкви шукатимуть допомоги світської влади для примусового нав’язування своїх догматів. «Знак звіра» все ще залишається невизначеним. Велика боротьба, 445.

The image of the beast and the mark of the beast are two different symbols, yet it is at the Sunday law that the image of the beast reaches its full development.

Образ звіра і знак звіра — це два різні символи, але саме за часів недільного закону образ звіра досягає свого повного розвитку.

> “The enforcement of Sundaykeeping on the part of Protestant churches is an enforcement of the worship of the papacy—of the beast. Those who, understanding the claims of the fourth commandment, choose to observe the false instead of the true Sabbath are thereby paying homage to that power by which alone it is commanded. But in the very act of enforcing a religious duty by secular power, the churches would themselves form an image to the beast; hence the enforcement of Sundaykeeping in the United States would be an enforcement of the worship of the beast and his image.” The Great Controversy, 448, 449.

> «Примус до дотримання неділі з боку протестантських церков є примушенням до поклоніння папству — звірові. Ті, хто, розуміючи вимоги четвертої заповіді, обирають дотримуватися фальшивої замість істинної суботи, тим самим віддають шану тій владі, що одна лише наказує це. Але самим актом нав’язування релігійного обов’язку світською владою церкви самі створили б образ звіра; отже, примусове дотримання неділі у Сполучених Штатах було б примусом до поклоніння звірові та його образові». Велика боротьба, 448, 449.

At the Sunday law, the Constitution of the United States is fully overthrown and the nation has separated fully from righteousness. Then, under the full control of Satan the United States forces the world to accept the same Church and State system that has just been established in the United States. The world government is the United Nations and the Roman church is the Church that rules over the relationship.

Коли ухвалять недільний закон, Конституція Сполучених Штатів буде цілковито відкинута, а нація повністю відступить від праведності. Тоді, під повним контролем Сатани, Сполучені Штати змусять світ прийняти ту саму церковно-державну систему, щойно встановлену у Сполучених Штатах. Світовий уряд — це Організація Об’єднаних Націй, а Римська церква — Церква, що панує над цими взаєминами.

> “The world is filled with storm and war and variance. Yet under one head—the papal power—the people will unite to oppose God in the person of His witnesses.” Testimonies, volume 7, 182.

> "Світ сповнений бур, війни й розбрату. І все ж під єдиним проводом — папською владою — люди об’єднаються, щоб протистояти Богові в особі Його свідків." Свідчення, том 7, 182.

The system of Church and State that is represented as the image of the beast in prophecy is also a threefold union of the dragon, the beast and the false prophet. The ten kings of Revelation seventeen, that are the seventh head, represent the dragon power.

Система церкви й держави, яка у пророцтві представлена як образ звіра, також є троїстим союзом дракона, звіра та лжепророка. Десять царів із сімнадцятого розділу Об’явлення, які становлять сьому голову, представляють владу дракона.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> Царі, правителі та губернатори наклали на себе тавро антихриста і зображені як дракон, що йде воювати зі святими — з тими, хто дотримується Божих заповідей і має віру Ісуса. Свідчення для служителів, 38.

The “ten kings” represent the United Nations, whose religion is spiritualism, and the religion of the false prophet is apostate Protestantism, and the beast’s religion is Catholicism, which is simply spiritualism covered with a profession of Christianity.

«Десять царів» представляють Організацію Об’єднаних Націй, релігією якої є спіритизм, а релігія лжепророка — відступницький протестантизм, а релігія звіра — католицизм, який є просто спіритизмом, прикритим сповіданням християнства.

> “By the decree enforcing the institution of the Papacy in violation of the law of God, our nation will disconnect herself fully from righteousness. When Protestantism shall stretch her hand across the gulf to grasp the hand of the Roman power, when she shall reach over the abyss to clasp hands with Spiritualism, when, under the influence of this threefold union, our country shall repudiate every principle of its Constitution as a Protestant and republican government, and shall make provision for the propagation of papal falsehoods and delusions, then we may know that the time has come for the marvelous working of Satan and that the end is near.” Testimonies, volume 5, 451.

> «Декретом, що узаконює установу Папства всупереч Божому закону, наша нація повністю відступить від праведності. Коли Протестантизм простягне свою руку через прірву, щоб схопити руку Римської влади, коли він сягне через безодню, щоб потиснути руку Спіритизмові, коли під впливом цього потрійного союзу наша країна зречеться кожного принципу своєї Конституції як протестантського і республіканського правління та створить умови для поширення папських неправд і оман, тоді ми знатимемо, що настав час для дивовижної діяльності Сатани і що кінець близько». Свідчення, том 5, 451.

At the Sunday law the threefold union of the dragon, the beast and the false prophet is accomplished. The United States then forces the world to accept the one-world government of the United Nations, for the world is thrown into a great crisis at the Sunday law, as Islam brings judgment upon the United States for the enforcement of worshipping the sun. Satan then appears to personate Christ and as the United States forces the world to accept the one world combination of church and state, it also forces the world to accept Sunday as the day of rest. The same testing process that has happened in the United States is then brought upon the entire world.

Під час недільного закону здійснюється потрійний союз дракона, звіра та лжепророка. Тоді Сполучені Штати змушують світ прийняти єдиний світовий уряд Організації Об’єднаних Націй, бо світ ввергнуто у велику кризу під час недільного закону, оскільки іслам приносить суд над Сполученими Штатами за нав’язування поклоніння сонцю. Потім сатана з’являється, видаючи себе за Христа, і коли Сполучені Штати змушують світ прийняти єдине світове поєднання церкви й держави, вони також змушують світ прийняти неділю як день відпочинку. Той самий процес випробування, що відбувся у Сполучених Штатах, потім поширюється на весь світ.

> “Foreign nations will follow the example of the United States. Though she leads out, yet the same crisis will come upon our people in all parts of the world.” Testimonies, volume 6, 395.

> «Іноземні держави наслідуватимуть приклад Сполучених Штатів. Хоча вона очолить, проте та сама криза спіткає наш народ в усіх частинах світу». Свідчення, том 6, 395.

The principle that national apostasy is followed by national ruin comes upon each country as they accept the day of the sun as the day of worship. The escalating crisis is the “one hour” that the ten kings rule with the pope, the “man of sin”. They agreed to give their seventh kingdom unto the papal authority, because they are led to believe that the moral authority of the papacy is necessary to unify the world against the escalating war against Islam. In 1798, the United Nations had not yet arrived into history.

Принцип, за яким національне відступництво веде до національної руїни, спостигає кожну країну, коли вона приймає день сонця як день поклоніння. Наростаюча криза — це «одна година», протягом якої десять царів правлять разом із папою, «людиною гріха». Вони погодилися віддати своє сьоме царство під папську владу, бо їх змушують вірити, що моральний авторитет папства необхідний для об’єднання світу у протистоянні наростаючій війні проти ісламу. У 1798 році Організація Об’єднаних Націй ще не увійшла в історію.

> And the ten horns which thou sawest are ten kings, which have received no kingdom as yet; but receive power as kings one hour with the beast. These have one mind, and shall give their power and strength unto the beast. These shall make war with the Lamb, and the Lamb shall overcome them: for he is Lord of lords, and King of kings: and they that are with him are called, and chosen, and faithful. Revelation 17:12–14.

> А десять рогів, які ти бачив, — це десять царів, які ще не отримали царства; але отримають владу як царі на одну годину разом зі звіром. Вони мають одну думку і віддадуть свою владу та силу звірові. Вони воюватимуть з Агнцем, і Агнець переможе їх, бо Він Господь над панами і Цар над царями; і ті, що з Ним, — покликані, вибрані та вірні. Об'явлення 17:12-14.

As has always been the case with the pope, kings will supply the power for the papacy to carry out the persecution against God’s people, and it is the ten kings that make war with the Lamb, but they are doing so at the bidding of the “man of sin.” The “man of sin” is also the “man” that the seven churches take hold of in Isaiah chapter four.

Як це завжди було з папою, царі нададуть папству владу для здійснення переслідування проти Божого народу, і саме десять царів ведуть війну з Агнцем, але вони роблять це на веління «людини гріха». «Людина гріха» також є тим «чоловіком», за якого сім церков ухоплюються в четвертому розділі Ісаї.

> And in that day seven women shall take hold of one man, saying, We will eat our own bread, and wear our own apparel: only let us be called by thy name, to take away our reproach. In that day shall the branch of the Lord be beautiful and glorious, and the fruit of the earth shall be excellent and comely for them that are escaped of Israel. Isaiah 4:1, 2.

> І того дня семеро жінок ухопляться за одного чоловіка, кажучи: Свій хліб будемо їсти і свою одежу будемо носити; тільки нехай будемо зватися твоїм ім’ям, щоб зняти з нас нашу ганьбу. Того дня Паросток Господній буде красою й славою, а плід землі — величчю й окрасою для уцілілих із Ізраїля. Ісая 4:1, 2.

The “seven women” represent that the papacy (the man of sin), has control over all the churches of the earth, just as he has control over all the nations. The “reproach” that the churches wish to avoid, is the “reproach” of rejecting the demand to worship on Sunday. Faithful Sabbath-keepers will be persecuted for their faithfulness, and Islam will also refuse to observe the day of the sun. The agreement that is arranged by the United States between the papacy and the United Nations is that the moral authority of the man of sin is what is needed to lead the world into accepting the warfare against Islam in order to establish peace upon the earth.

«Сім жінок» символізують, що папство (людина гріха) має контроль над усіма церквами землі, так само як і над усіма народами. «Ганьба», якої церкви прагнуть уникнути, — це «ганьба» за відмову виконувати вимогу поклонятися в неділю. Вірні, що дотримуються суботи, будуть переслідувані за свою вірність, і іслам також відмовиться дотримуватися дня сонця. Угода, яку Сполучені Штати укладають між папством і Організацією Об’єднаних Націй, полягає в тому, що моральний авторитет людини гріха — це саме те, що потрібно, щоб спрямувати світ до прийняття війни проти ісламу з метою встановлення миру на землі.

> But of the times and the seasons, brethren, ye have no need that I write unto you. For yourselves know perfectly that the day of the Lord so cometh as a thief in the night. For when they shall say, Peace and safety; then sudden destruction cometh upon them, as travail upon a woman with child; and they shall not escape. But ye, brethren, are not in darkness, that that day should overtake you as a thief. Ye are all the children of light, and the children of the day: we are not of the night, nor of darkness. 1 Thessalonians 5:1–5.

> Про часи й пори, браття, немає потреби, щоб я писав вам. Бо самі ви добре знаєте, що день Господній приходить, як злодій уночі. Коли говоритимуть: Мир і безпека,— тоді раптова погибель прийде на них, як родові муки на вагітну жінку, і вони не уникнуть. А ви, браття, не в темряві, щоб той день застав вас, як злодій. Усі ви — діти світла і діти дня: ми не з ночі, ані з темряви. 1 Солунян 5:1-5.

The “peace and safety” message of Bible prophecy, which is always represented as a false message, is only logical in a period of time when there is no peace and safety. There is no reason to present a “peace and safety” message, when peace and safety exists. Islam removes all peace and safety. The “sudden destruction” associated with the false message is a destruction that escalates, for it is as “a woman” in “travail.” The first birth pang of the third Woe was September 11, 2001.

Послання «мир і безпека» у біблійному пророцтві, яке завжди подається як фальшиве послання, є логічним лише у період, коли немає миру та безпеки. Немає підстав проголошувати послання «мир і безпека», коли є мир і безпека. Іслам позбавляє миру та безпеки. «Раптова погибель», пов’язана з цим фальшивим посланням, — це погибель, що наростає, бо вона як «жінка» в «родових муках». Перша родова мука третього «Горе» настала 11 вересня 2001 року.

In the prophetic lines of Elijah and John the Baptist the deception of the papal power is illustrated. When Ahab travelled back to Samaria to inform Jezebel that Elijah’s God was the true God, for he had brought down fire out of heaven, Ahab then realized that Jezebel had deceived him concerning her hatred for Elijah. The same hatred and deception was illustrated when Herod promised half of his kingdom at his birthday party to Salome. Salome was Herodias’s daughter, thus Herod was the dragon, Herodias was the papacy and Salome was the false prophet.

У пророчих образах Іллі та Івана Хрестителя ілюструється обман папської влади. Коли Ахав повернувся до Самарії, щоб повідомити Єзавель, що Бог Іллі — істинний Бог, бо Він зіслав вогонь з небес, він усвідомив, що Єзавель обманула його щодо своєї ненависті до Іллі. Ту саму ненависть і обман було проілюстровано, коли Ірод на своєму дні народження пообіцяв Саломії половину свого царства. Саломія була дочкою Іродіади; отже, Ірод був драконом, Іродіада — папством, а Саломія — лжепророком.

In the story the deceiving power of Salome’s dance was used to lead Herod (the ten kings) to give half their kingdom over to a church (a woman). The woman (Salome) was under the direction of her mother (Catholicism), and Herod found out too late that the attitude of Herodias towards John was the same as Jezebel’s was towards Elijah. In both cases, the sabbath-keepers must die.

У цій історії оманлива сила танцю Саломеї була використана, щоб спонукати Ірода (десять царів) віддати половину свого царства церкві (жінці). Жінка (Саломея) перебувала під керівництвом своєї матері (католицизм), і Ірод занадто пізно дізнався, що ставлення Іродіади до Івана було таким самим, як у Єзавелі до Іллі. В обох випадках ті, хто дотримується суботи, повинні померти.

Islam progressively but rapidly removes the peace and safety from planet earth, and in so doing brings mankind together against Islam. Islam’s rapidly escalating warfare represents the argument that is employed to establish the worldwide image of the beast in the last days. The deception that is brought upon the world (the ten kings), is brought by the United States (Salome), and it leads the world to believe they must unite against Islam, but they find out too late, that the arrangement was just a ruse to be used to persecute sabbath-keepers. The deception is part of the reason the ten kings hate the whore, even though when under duress they agreed to give their seventh kingdom unto her.

Іслам поступово, але швидко забирає мир і безпеку з планети Земля, і таким чином об’єднує людство проти ісламу. Швидка ескалація війни з боку ісламу є аргументом, який використовують для встановлення всесвітнього образу звіра в останні дні. Обман, який приходить на світ (десять царів), приносять Сполучені Штати (Саломія), і він змушує світ повірити, що потрібно об’єднатися проти ісламу, але надто пізно світ дізнається, що ця домовленість була лише хитрістю, яку використають для переслідування тих, хто дотримується суботи. Цей обман є частиною причини, через яку десять царів ненавидять блудницю, хоча, перебуваючи під тиском, вони погодилися віддати їй своє сьоме царство.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> А десять рогів, які ти бачив на звірі, ці зненавидять блудницю, і зроблять її спустошеною та нагою, і пожеруть її тіло, і спалять її вогнем. Бо Бог поклав у їхні серця виконати Його волю, і погодитися, і віддати своє царство звірові, аж доки не сповняться слова Божі. Об’явлення 17:16, 17.

The globalists of the United Nations are not simply the “kings” of the earth, but they are also represented as “merchants”, thus the globalists consist of political and economic powers. The reason the angel that brought the vision of Revelation seventeen and eighteen to John, was to show John the judgment of the great whore of Tyre. Both categories of the globalists mourn the death of the papacy.

Глобалісти Організації Об’єднаних Націй — не просто «царі» землі, але вони також представлені як «купці», тож глобалісти складаються з політичних та економічних сил. Причина, з якої ангел приніс Іванові видіння Об’явлення сімнадцятого та вісімнадцятого розділів, полягала в тому, щоб показати Іванові суд над великою блудницею Тира. Обидві категорії глобалістів оплакують смерть папства.

> Therefore shall her plagues come in one day, death, and mourning, and famine; and she shall be utterly burned with fire: for strong is the Lord God who judgeth her. And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. And the merchants of the earth shall weep and mourn over her; for no man buyeth their merchandise any more. Revelation 18:8–11.

> Тому в один день прийдуть на неї її кари: смерть, і жалоба, і голод; і буде вона дощенту спалена вогнем, бо сильний Господь Бог, що судить її. І царі землі, які чинили з нею блуд і жили з нею розкішно, оплакуватимуть її та тужитимуть за нею, коли побачать дим її пожежі, стоячи здалека через страх перед її мукою, кажучи: Горе, горе, те велике місто Вавилон, місто могутнє! бо за одну годину прийшов твій суд. І купці землі будуть плакати й тужити за нею, бо ніхто вже не купує їхніх товарів. Об'явлення 18:8–11.

The merchants and the kings both stand afar off and cry “alas, alas.” The word “alas” in the Greek is translated as “woe” in chapter eight of Revelation.

І купці, і царі стоять віддалік і волають: «alas, alas». Слово «alas» у грецькій мові перекладено як «woe» у восьмому розділі Об’явлення.

> And I beheld, and heard an angel flying through the midst of heaven, saying with a loud voice, Woe, woe, woe, to the inhabiters of the earth by reason of the other voices of the trumpet of the three angels, which are yet to sound! Revelation 8:13.

> І я побачив і почув ангела, що летів посеред неба і гучним голосом говорив: Горе, горе, горе мешканцям землі через інші звуки сурм трьох ангелів, яким ще належить сурмити! Об’явлення 8:13.

The three Woes represent the fifth, sixth and seventh Trumpets, and they are symbols of Islam. The kings, merchants and shipmasters all cry out “alas, alas” three times in chapter eighteen.

Три горя представляють п’яту, шосту та сьому Сурми, і вони є символами Ісламу. Царі, купці та керманичі суден усі тричі вигукують «горе, горе» у вісімнадцятому розділі.

> And the kings of the earth, who have committed fornication and lived deliciously with her, shall bewail her, and lament for her, when they shall see the smoke of her burning, Standing afar off for the fear of her torment, saying, Alas, alas that great city Babylon, that mighty city! for in one hour is thy judgment come. … The merchants of these things, which were made rich by her, shall stand afar off for the fear of her torment, weeping and wailing, And saying, Alas, alas, that great city, that was clothed in fine linen, and purple, and scarlet, and decked with gold, and precious stones, and pearls! For in one hour so great riches is come to nought. And every shipmaster, and all the company in ships, and sailors, and as many as trade by sea, stood afar off, And cried when they saw the smoke of her burning, saying, What city is like unto this great city! And they cast dust on their heads, and cried, weeping and wailing, saying, Alas, alas, that great city, wherein were made rich all that had ships in the sea by reason of her costliness! for in one hour is she made desolate. Revelation 18:9-10, 15–19.

> І царі землі, що вчинили з нею блуд і розкошували з нею, будуть оплакувати її та ридати за нею, коли побачать дим її горіння, стоячи здалека від страху її мук, кажучи: Горе, горе, велике місто Вавилон, місто могутнє! бо в одну годину прийшов твій суд. ... Купці цих речей, що збагатилися через неї, стануть здалека від страху її мук, плачучи й ридаючи, та кажучи: Горе, горе, те велике місто, що було одягнене в тонке полотно, і пурпур, і багряницю, і прикрашене золотом, і дорогоцінним камінням, і перлами! Бо в одну годину таке велике багатство обернулося на ніщо. І кожен керманич, і вся громада на кораблях, і моряки, і всі, що торгують морем, стали здалека, і закричали, коли побачили дим її горіння, кажучи: Яке місто подібне до цього великого міста! І кидали прах на свої голови, і кричали, плачучи й ридаючи, кажучи: Горе, горе, тому великому місту, в якому збагатилися всі, що мали кораблі на морі, через її розкіш! бо в одну годину вона спустошена. Об’явлення 18:9-10, 15-19.

The “hour” that the judgment of the papacy is accomplished, is the “hour” of Revelation eleven, that is the “hour of the great earthquake,” and it represents the Sunday law time period that begins at the Sunday law in the United States and continues until Michael stands up and human probation closes. The globalists that hated the whore, but still agreed to give their kingdom unto her for one hour, not only repeat “woe, woe” (alas, alas), three times, but they ask the question, “What city is like unto this great city?” They also asked that question in the book of Ezekiel.

«Година», коли звершується суд над папством, — це «година» одинадцятого розділу Об’явлення, тобто «година великого землетрусу», і вона представляє період недільного закону, який починається з недільного закону у Сполучених Штатах і триває, доки не постане Михаїл і не закриється час випробування для людства. Глобалісти, які ненавиділи блудницю, але все ж погодилися віддати їй своє царство на одну «годину», не лише тричі повторюють «горе, горе» («лихо, лихо»), але й ставлять запитання: «Яке місто подібне до цього великого міста?» Вони також ставили це запитання в книзі Єзекіїля.

> And shall cause their voice to be heard against thee, and shall cry bitterly, and shall cast up dust upon their heads, they shall wallow themselves in the ashes: And they shall make themselves utterly bald for thee, and gird them with sackcloth, and they shall weep for thee with bitterness of heart and bitter wailing. And in their wailing they shall take up a lamentation for thee, and lament over thee, saying, What city is like Tyrus, like the destroyed in the midst of the sea? When thy wares went forth out of the seas, thou filledst many people; thou didst enrich the kings of the earth with the multitude of thy riches and of thy merchandise. In the time when thou shalt be broken by the seas in the depths of the waters thy merchandise and all thy company in the midst of thee shall fall. All the inhabitants of the isles shall be astonished at thee, and their kings shall be sore afraid, they shall be troubled in their countenance. The merchants among the people shall hiss at thee; thou shalt be a terror, and never shalt be any more. Ezekiel 27:30–36.

> І піднімуть свій голос проти тебе, і гірко заридають, і порох на голови свої кинуть, у попелі валятимуться; і заради тебе обголять себе наголо, і підпережуться волосяницею, і плакатимуть за тобою з гіркотою серця та гірким голосінням. І в своєму голосінні заведуть над тобою плач і будуть голосити над тобою, кажучи: Яке місто подібне до Тиру, розтрощеного посеред моря? Коли твої товари виходили з морів, ти наповнював багато народів; ти збагачував царів землі множиною своїх багатств і своєї торгівлі. У час, коли моря розіб’ють тебе в глибинах вод, твій крам і все твоє товариство посеред тебе впаде. Усі мешканці островів будуть вражені тобою, і їхні царі дуже злякаються, вони збентежаться на виду. Купці серед народів посвищуть над тобою; ти станеш жахом, і тебе більше не буде ніколи. Єзекіїля 27:30–36.

Ezekiel identifies the city as “Tyrus,” who is “destroyed in the midst of the sea?” Isaiah, speaking of the whore of Tyre (Tyrus), who is also the great whore of Revelation, who is the Catholic church, and also identifies her as the crowning city.

Єзекіїль називає місто «Тирусом», яке «знищене посеред моря?» Ісая, говорячи про блудницю Тиру (Тируса), яка також є великою блудницею з Об’явлення, яка є Католицькою церквою, також називає її коронуючим містом.

> Is this your joyous city, whose antiquity is of ancient days? her own feet shall carry her afar off to sojourn. Who hath taken this counsel against Tyre, the crowning city, whose merchants are princes, whose traffickers are the honourable of the earth? The Lord of hosts hath purposed it, to stain the pride of all glory, and to bring into contempt all the honourable of the earth. Isaiah 23:7–9.

> Чи це твоє радісне місто, чия давнина сягає прадавніх днів? Її власні ноги віднесуть її далеко, щоб жити на чужині. Хто дав цю раду проти Тиру, міста-вінця, чиї купці — князі, а торговці — вельможі землі? Господь Саваот так постановив, щоб зганьбити гордість усякої слави й віддати на зневагу всіх вельмож землі. Ісая 23:7-9.

The papacy is the “crowning city,” for it is she that claims to sit as a queen over the threefold union.

Папство — це «місто-вінець», бо саме воно заявляє, що сидить царицею над потрійним союзом.

> How much she hath glorified herself, and lived deliciously, so much torment and sorrow give her: for she saith in her heart, I sit a queen, and am no widow, and shall see no sorrow. Revelation 18:7.

> Наскільки вона прославляла себе і жила в розкошах, настільки завдайте їй мук і скорботи; бо вона каже в серці своєму: Я сиджу царицею, я не вдова і не побачу скорботи. Об'явлення 18:7.

Ezekiel said the whore’s judgment is accomplished in the “midst of the sea,” in his lamentation for Tyrus.

Єзекіїль сказав у своєму плачі по Тиру, що суд над блудницею звершено «посеред моря».

> The word of the Lord came again unto me, saying, Now, thou son of man, take up a lamentation for Tyrus. … The ships of Tarshish did sing of thee in thy market: and thou wast replenished, and made very glorious in the midst of the seas. Thy rowers have brought thee into great waters: the east wind hath broken thee in the midst of the seas. Ezekiel 27:1, 2, 25, 26.

> І знову було до мене слово Господнє, кажучи: А ти, сину людський, заведи плач над Тиром. … Кораблі Таршішу співали про тебе на твоєму торжищі: і тебе було наповнено й дуже прославлено посеред морів. Твої веслярі привели тебе у великі води; східний вітер розбив тебе посеред морів. Єзекіїля 27:1, 2, 25, 26.

It is the “east wind” that brings judgment upon the whore of Tyre, the crowning city, and the “east wind” is a symbol of Islam. The warfare brought against Islam by the ten kings is what destroys the papacy of the last days. The realization of the ten kings that they have been deceived also produces fear in their hearts.

Саме "східний вітер" приносить суд на блудницю Тиру, місто, що роздає вінці, і "східний вітер" є символом Ісламу. Війна, яку десять царів ведуть проти Ісламу, знищує папство останніх днів. Усвідомлення десяти царів того, що їх обманули, також породжує страх у їхніх серцях.

> Beautiful for situation, the joy of the whole earth, is mount Zion, on the sides of the north, the city of the great King. God is known in her palaces for a refuge. For, lo, the kings were assembled, they passed by together. They saw it, and so they marvelled; they were troubled, and hasted away. Fear took hold upon them there, and pain, as of a woman in travail. Thou breakest the ships of Tarshish with an east wind. As we have heard, so have we seen in the city of the Lord of hosts, in the city of our God: God will establish it forever. Selah. Psalms 48:2–8.

> Прекрасна висотою, радість усієї землі, — гора Сіон, на північних схилах, місто Великого Царя. Бог у її палацах відомий як прибіжище. Бо ось зібралися царі, разом пройшли. Побачили — і здивувалися; стривожилися й поспішно втекли. Там охопив їх страх і біль, як у породіллі. Ти ламаєш кораблі Таршішу східним вітром. Як ми чули, так і бачили в місті Господа сил, у місті нашого Бога: Бог утвердить його навіки. Села. Псалом 48:2–8.

The globalists looked upon the kingdom of God, as represented by the city of Jerusalem, but chose “that great city” Babylon as their head. When God judges that great city, they cry and lament as they recognize that they are lost, for the great city they chose is broken in the midst of the sea, by the warfare brought upon them by Islam (the east wind). And the warfare is a progressively escalating warfare, for it is as a woman in travail.

Глобалісти дивилися на Царство Боже, уособлене містом Єрусалимом, але обрали собі на чолі «те велике місто» — Вавилон. Коли Бог судить те велике місто, вони плачуть і ридають, бо розуміють, що загинули, адже те велике місто, яке вони обрали, розбите посеред моря — війною, яку навів на них іслам (східний вітер). І ця війна поступово наростає, бо вона подібна до жінки в муках пологів.

The kingdom of God that they have persecuted for the papacy is represented in Daniel chapter two, where we are informed that in “the days of these [globalist] kings,” God will set up His eternal kingdom.

Царство Боже, яке вони переслідували в інтересах папства, зображене у другому розділі Даниїла, де сказано, що «у дні цих [глобалістських] царів» Бог встановить Своє вічне царство.

> And in the days of these kings shall the God of heaven set up a kingdom, which shall never be destroyed: and the kingdom shall not be left to other people, but it shall break in pieces and consume all these kingdoms, and it shall stand for ever. Daniel 2:44.

> І за днів тих царів Бог неба поставить царство, яке ніколи не буде зруйноване: і це царство не буде залишене іншим народам, але воно розтрощить і поглине всі ці царства, і воно стоятиме навіки. Даниїла 2:44.

The Millerites believed that they were living in the “days of these kings,” but the ten kings of Revelation seventeen had not yet come into history, indeed, they are just coming into view now. The Millerites were correct, but their vision was limited. The kingdom of God that is set up in the days of the kings of Revelation seventeen and eighteen, is the time period of the latter rain.

Міллеріти вірили, що вони живуть у «дні цих царів», але десять царів із сімнадцятого розділу Об’явлення ще не ввійшли в історію; ба більше, вони лише тепер починають з’являтися. Міллеріти мали рацію, але їхнє бачення було обмеженим. Царство Боже, яке встановлюється у дні царів із сімнадцятого та вісімнадцятого розділів Об’явлення, — це період пізнього дощу.

> “I saw that all things are intensely looking and stretching their thoughts on the impending crisis before them. The sins of Israel must go to judgment beforehand. Every sin must be confessed at the sanctuary, then the work will move. It must be done now. The remnant in the time of trouble will cry, My God, My God, why hast Thou forsaken me?

> Я бачив, що всі пильно дивляться й зосереджують свої думки на неминучій кризі, яка стоїть перед ними. Гріхи Ізраїлю мають бути віддані суду заздалегідь. Кожен гріх має бути сповіданий у святилищі, тоді справа зрушить уперед. Це потрібно зробити зараз. Останок у час скорботи вигукне: Боже мій, Боже мій, чому Ти Мене покинув?

> “The latter rain is coming on those that are pure—all then will receive it as formerly.

> Пізній дощ зійде на тих, хто чистий — тоді всі отримають його, як і раніше.

> “When the four angels let go, Christ will set up His kingdom. None receive the latter rain but those who are doing all they can. Christ would help us. All could be overcomers by the grace of God, through the blood of Jesus. All heaven is interested in the work. Angels are interested.” Spalding and Magan, 3.

> Коли чотири ангели відпустять, Христос встановить Своє царство. Ніхто не прийме пізнього дощу, окрім тих, хто робить усе, що може. Христос допоможе нам. Усі могли б бути переможцями завдяки благодаті Божій, через кров Ісуса. Все небо зацікавлене в цій справі. Ангели зацікавлені. Сполдінг і Маган, 3.

In the time of the latter rain, when the angels release the four winds, which in the “days of these kings,” Christ sets up His kingdom. The latter rain is progressive, and began to sprinkle on September 11, 2001, when the third Woe arrived into history, but the angering of the nations was immediately restrained. It continues to escalate in intensity, until the Sunday law in the United States, when it brings about national ruin. That escalating judgment then continues as every other nation follows the example of the United States, and therefore suffers the same judgments. It escalates until the close of probation. It progresses as a woman in travail.

У час пізнього дощу, коли ангели відпускають чотири вітри, — саме «в дні тих царів», — Христос встановлює Своє царство. Пізній дощ є поступовим і почав накрапати 11 вересня 2001 року, коли третє «Горе» увійшло в історію, але гнів народів був негайно стриманий. Це продовжує наростати за інтенсивністю аж до недільного закону в Сполучених Штатах, коли це призводить до національної руїни. Та ескалація суду тоді триває, оскільки кожна інша країна наслідує приклад Сполучених Штатів і тому зазнає тих самих судів. Це наростає аж до закінчення випробувального часу. Це прогресує, як жінка в муках пологів.

We will continue the consideration of the eighth being of the seven in the next article.

Ми продовжимо розгляд восьмої істоти з семи у наступній статті.

> “Just as long as those who profess the truth are serving Satan, his hellish shadow will cut off their views of God and heaven. They will be as those who have lost their first love. They cannot view eternal realities. That which God has prepared for us is represented in Zechariah, chapters 3 and 4, and 4:12–14: ‘And I answered again, and said unto him, What be these two olive branches which through the two golden pipes empty the golden oil out of themselves? And he answered me and said, Knowest thou not what these be? And I said, No, my Lord. Then said he, These are the two anointed ones, that stand by the Lord of the whole earth.’

> Доти, доки ті, хто визнає істину, служать Сатані, його пекельна тінь закриватиме від них Бога й небо. Вони будуть як ті, що втратили свою першу любов. Вони не можуть бачити вічних реальностей. Те, що Бог приготував для нас, представлено в книзі Захарії, розділи 3 і 4, та 4:12–14: "І я відповів ще раз і сказав йому: Що це за дві оливкові гілки, які через дві золоті трубки виливають із себе золоту олію? І він відповів мені та сказав: Хіба ти не знаєш, що це? І я сказав: Ні, мій пане. Тоді він сказав: Це двоє помазанців, що стоять перед Господом усієї землі."

> “The Lord is full of resources. He has no lack of facilities. It is because of our lack of faith, our earthliness, our cheap talk, our unbelief, manifested in our conversation, that dark shadows gather about us. Christ is not revealed in word or character as the One altogether lovely, and the chiefest among ten thousand. When the soul is content to lift itself up unto vanity, the Spirit of the Lord can do little for it. Our shortsighted vision beholds the shadow, but cannot see the glory beyond. Angels are holding the four winds, represented as an angry horse seeking to break loose and rush over the face of the whole earth, bearing destruction and death in its path.

> У Господа невичерпні ресурси. Йому не бракує жодних засобів. Саме через нашу нестачу віри, нашу приземленість, нашу дешеву балаканину, наше невір’я, що виявляється в нашій розмові, навколо нас збираються темні тіні. Христос не являється ні в слові, ні в характері як Той, що весь любий, як найкращий серед десяти тисяч. Коли душа задовольняється тим, щоб підноситися в марноті, Дух Господній може зробити для неї небагато. Наш недалекоглядний погляд бачить тінь, але не може побачити слави за нею. Ангели стримують чотири вітри, зображені як розлючений кінь, що прагне вирватися й помчати по поверхні всієї землі, несучи на своєму шляху руйнування й смерть.

> “Shall we sleep on the very verge of the eternal world? Shall we be dull and cold and dead? Oh, that we might have in our churches the Spirit and breath of God breathed into His people, that they might stand upon their feet and live. We need to see that the way is narrow, and the gate strait. But as we pass through the strait gate, its wideness is without limit.” Manuscript Releases, volume 20, 217.

> «Чи будемо ми спати на самісінькому порозі вічного світу? Чи будемо млявими, холодними й мертвими? О, якби в наших церквах був Дух і подих Божий, вдихнутий у Його народ, щоб вони стали на ноги свої та жили. Нам потрібно побачити, що дорога вузька, а брама тісна. Але коли ми проходимо крізь тісну браму, її широчінь є безмежною». Manuscript Releases, volume 20, 217.

Back to Articles