Article

# The Book of Daniel - Number Ninety-Eight

Книга Даниїла - Номер дев'яносто вісім

The Triple Application of Elijah and the Last Days’ Judgment: Understanding the Investigative and Executive Phases

Потрійне застосування Іллі та суд останніх днів: розуміння слідчих та виконавчих етапів

Author

Jeff Pippenger

Published

February 29, 2024

Formats

PDF
Word

The triple application of Elijah identified that in the last days there would be an Elijah at the beginning of the last days and at the ending of the last days. The “last days” are the days of judgment, which is progressive and divided into two types of judgment. The investigative judgment which began in the beginning of the last days, and the executive judgment which takes place in the ending of the last days. The triple application of Elijah is primarily representing the history of the executive judgment which begins at the soon-coming Sunday law.

Потрійне застосування Іллі вказує на те, що в останні дні з’явиться Ілля на початку останніх днів і наприкінці останніх днів. «Останні дні» — це дні суду, який є поступовим і поділяється на два види суду. Слідчий суд, що розпочався на початку останніх днів, і виконавчий суд, який відбувається наприкінці останніх днів. Потрійне застосування Іллі насамперед відображає історію виконавчого суду, який розпочнеться з недільного закону, що незабаром настане.

The investigative judgment is restricted to those who have made a profession to be a follower of God, primarily by direct profession, but also in a minority of occurrences by an indirect profession of lifestyle.

Слідчий суд обмежується тими, хто заявили про себе як про послідовників Бога, передусім через пряме сповідання, але також у меншості випадків — через непряме сповідання способом життя.

> (For not the hearers of the law are just before God, but the doers of the law shall be justified. For when the Gentiles, which have not the law, do by nature the things contained in the law, these, having not the law, are a law unto themselves: Which show the work of the law written in their hearts, their conscience also bearing witness, and their thoughts the mean while accusing or else excusing one another.) Romans 2:13–15.

> (Бо не слухачі Закону є праведними перед Богом, а виконавці Закону будуть виправдані. Бо коли язичники, що не мають Закону, з природи роблять те, що в Законі приписано, то вони, не маючи Закону, самі собі закон; вони показують справу Закону, написану в їхніх серцях, про що свідчить і їхнє сумління, а їхні думки то звинувачують, то виправдовують одна одну.) Римлян 2:13-15.

The investigative judgment has two primary divisions, for it began with the investigation of the lives of the dead (from the days of Adam onward), who had professed to believe in the true God, and on September 11, 2001, it began the process of the investigative “judgment of the living.” The investigative judgment has another division beyond dead to living, for judgment begins with God’s house, and in the last days God’s house is Laodicean Adventism. Once the judgment of God’s house concludes at the soon-coming Sunday law, then God’s other flock that are then in Babylon are judged.

Слідчий суд має два основні етапи, бо він розпочався з дослідження життя померлих (від днів Адама й далі), які сповідували віру в істинного Бога, а 11 вересня 2001 року розпочався процес слідчого «суду над живими». Слідчий суд має ще один поділ, окрім переходу від мертвих до живих, адже суд починається з Божого дому, а в останні дні Божий дім — це лаодикійський адвентизм. Коли суд над Божим домом завершиться з настанням недільного закону, що незабаром має прийти, тоді відбувається суд над іншою Божою отарою, яка тоді перебуває у Вавилоні.

The executive judgment is God’s punishment upon those who rejected His offer of salvation. The executive judgment begins at the soon-coming Sunday law. The United States will then have filled up its cup of wrath, which is also the cup of its probationary time, and national apostasy will be followed by national ruin. Every nation on planet earth will follow the example of the United States in enforcing a Sunday law, and each of those nations will then fill up their cups and also suffer national ruin.

Виконавчий суд — це Божа кара для тих, хто відкинув Його пропозицію спасіння. Виконавчий суд розпочнеться з недільного закону, який невдовзі буде запроваджено. Тоді Сполучені Штати наповнять свою чашу гніву, яка є також чашею їхнього часу випробування, і за національним відступництвом настане національна руїна. Кожна нація на планеті Земля наслідуватиме приклад Сполучених Штатів у примусовому запровадженні недільного закону, і кожна з цих націй тоді наповнить свою чашу та також зазнає національної руїни.

> “As America, the land of religious liberty, shall unite with the Papacy in forcing the conscience and compelling men to honor the false sabbath, the people of every country on the globe will be led to follow her example.” Testimonies, volume 6, 18.

> «Коли Америка, земля релігійної свободи, об’єднається з Папством, щоб примушувати совість і змушувати людей шанувати фальшиву суботу, люди кожної країни на земній кулі будуть приведені до того, щоб наслідувати її приклад». Свідчення, том 6, 18.

The executive judgment is also divided into two parts. From the Sunday law in the United States until human probation closes when Michael stands up, God’s judgments are mixed with mercy, but when Michael stands up, God’s wrath, as represented by the pouring out of the seven last plagues, contains no mercy. During the period of the Sunday law crisis the executive judgments upon men and nations will be mixed with mercy, for there will still be some in Babylon that are then being given opportunity to understand the distinction between the worship of Sabbath and Sunday.

Виконавчий суд також поділяється на дві частини. Від недільного закону у Сполучених Штатах і аж до закриття випробувального часу для людей, коли встане Михаїл, Божі суди поєднані з милістю, але коли Михаїл встане, гнів Божий, представлений виливанням семи останніх кар, уже не міститиме милості. У період кризи недільного закону виконавчі суди над людьми й народами будуть поєднані з милістю, бо у Вавилоні ще будуть такі, кому тоді надається можливість зрозуміти відмінність між поклонінням у суботу і в неділю.

> “Oh, that the people might know the time of their visitation! There are many who have not yet heard the testing truth for this time. There are many with whom the Spirit of God is striving. The time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth. Tenderly will the Lord look upon them. His heart of mercy is touched; His hand is still stretched out to save, while the door is closed to those who would not enter.

> О, коли б народ пізнав час свого відвідання! Є багато таких, хто ще не чув випробувальної істини для цього часу. Є багато таких, з ким Дух Божий бореться. Час руйнівних судів Божих — це час милості для тих, хто не мав можливості дізнатися, що таке істина. Милостиво Господь погляне на них. Його серце милості зворушене; Його рука все ще простягнена, щоб спасати, тоді як двері зачинені для тих, хто не захотів увійти.

> “The mercy of God is shown in His long forbearance. He is holding back His judgments, waiting for the message of warning to be sounded to all. Oh, if our people would feel as they should the responsibility resting upon them to give the last message of mercy to the world, what a wonderful work would be done!” Testimonies, volume 9, 97.

> "Милість Божа виявляється в Його довготерпінні. Він стримує Свої суди, очікуючи, щоб звістка застереження прозвучала для всіх. О, якби наш народ відчував, як слід, відповідальність, що лежить на ньому, дати світові останню звістку милості, яка дивовижна праця була б звершена!" Свідчення, том 9, 97.

The “time of God’s destructive judgments is the time of mercy for those who have had no opportunity to learn what is truth.” Those two “times” begin together when “the door is closed” upon Laodicean Adventists “who would not enter.”

"Час Божих руйнівних судів — це час милості для тих, хто не мав можливості дізнатися, що є істина." Ці два "часи" починаються одночасно, коли "двері зачиняються" перед лаодикійськими адвентистами, "які не захотіли увійти."

> “I saw that the holy Sabbath is, and will be, the separating wall between the true Israel of God and unbelievers; and that the Sabbath is the great question, to unite the hearts of God’s dear waiting saints. And if one believed, and kept the Sabbath, and received the blessing attending it, and then gave it up, and broke the holy commandment, they would shut the gates of the Holy City against themselves, as sure as there was a God that rules in heaven above. I saw that God had children, who do not see and keep the Sabbath. They had not rejected the light on it. And at the commencement of the time of trouble, we were f illed with the Holy Ghost as we went forth and proclaimed the Sabbath more fully. This enraged the church, and nominal Adventists, as they could not refute the Sabbath truth. And at this time, God’s chosen, all saw clearly that we had the truth, and they came out and endured the persecution with us.” A Word to the Little Flock, 18, 19.

> «Мені було показано, що свята субота є і буде роздільною стіною між істинним Божим Ізраїлем та невіруючими; і що субота є великим питанням, покликаним об’єднати серця дорогих Богові святих, які очікують. І якщо хтось увірував, дотримувався суботи й прийняв благословення, що її супроводжує, а потім відмовився від неї й порушив святу заповідь, то він замкнув би перед собою ворота Святого міста так само певно, як те, що є Бог, який править на небі вгорі. Мені було показано, що в Бога є діти, які не бачать і не дотримуються суботи. Вони не відкинули світла щодо неї. І на початку часу скорботи ми сповнилися Святого Духа, коли вийшли й стали повніше проповідувати про суботу. Це розлютило церкву і номінальних адвентистів, оскільки вони не могли спростувати істину про суботу. І в цей час усі Божі вибрані ясно побачили, що істина з нами, і вони вийшли та перенесли переслідування разом з нами.» Слово до малого стада, 18, 19.

The door is closed at the soon-coming Sunday law, making the period which precedes the Sunday law “the time” of God’s people’s “visitation.”

Двері зачиняються з настанням недільного закону, який невдовзі настане, роблячи період, що передує йому, «часом» «відвідання» Божого народу.

> How do ye say, We are wise, and the law of the Lord is with us? Lo, certainly in vain made he it; the pen of the scribes is in vain. The wise men are ashamed, they are dismayed and taken: lo, they have rejected the word of the Lord; and what wisdom is in them? Therefore will I give their wives unto others, and their fields to them that shall inherit them: for everyone from the least even unto the greatest is given to covetousness, from the prophet even unto the priest every one dealeth falsely. For they have healed the hurt of the daughter of my people slightly, saying, Peace, peace; when there is no peace. Were they ashamed when they had committed abomination? nay, they were not at all ashamed, neither could they blush: therefore shall they fall among them that fall: in the time of their visitation they shall be cast down, saith the Lord. Jeremiah 8:8–12.

> Як ви кажете: «Ми мудрі, і закон Господній з нами»? Ось, певно, даремно він це зробив; перо писарів — даремне. Мудреці осоромлені, вони збентежені й спіймані: ось, вони відкинули слово Господнє; і яка мудрість у них? Тому Я віддам їхніх жінок іншим, а їхні поля — тим, хто їх успадкує, бо кожен від найменшого аж до найбільшого віддався зажерливості; від пророка аж до священика кожен чинить неправду. Бо вони поверхово лікували рану дочки мого народу, кажучи: «Мир, мир», — коли миру немає. Чи соромилися вони, коли чинили мерзоту? Ні, вони зовсім не соромилися, навіть не могли почервоніти; тому вони падатимуть серед тих, що падають; у час їхнього відвідання вони будуть повалені, говорить Господь. Єремія 8:8-12.

As with ancient Israel, so with modern Israel, they are both destroyed, for they knew not the time of their visitation. The time of God’s visitation for Laodicean Adventism began on September 11, 2001, and concludes at the soon coming Sunday law.

Як зі стародавнім Ізраїлем, так і з сучасним Ізраїлем: обидва знищені, бо не пізнали часу свого відвідання. Час Божого відвідання для лаодикійського адвентизму розпочався 11 вересня 2001 року і завершиться з настанням недільного закону, який незабаром буде запроваджено.

> And when he was come near, he beheld the city, and wept over it, Saying, If thou hadst known, even thou, at least in this thy day, the things which belong unto thy peace! but now they are hid from thine eyes. For the days shall come upon thee, that thine enemies shall cast a trench about thee, and compass thee round, and keep thee in on every side, And shall lay thee even with the ground, and thy children within thee; and they shall not leave in thee one stone upon another; because thou knewest not the time of thy visitation. Luke 19:41–44.

> І коли він наблизився, побачив місто і заплакав над ним, кажучи: Коли б ти, хоча б у цей твій день, пізнало, що служить для миру твого! Та тепер вони сховані від очей твоїх. Бо прийдуть на тебе дні, коли вороги твої обкладуть тебе валом, і оточать тебе, і затиснуть тебе з усіх боків, і зрівняють тебе із землею, і дітей твоїх у тобі; і не залишать у тобі каменя на камені, бо ти не пізнало часу відвідин твоїх. Луки 19:41-44.

At the time of God’s visitation the wise and foolish are forever separated.

Під час Божого відвідання мудрі й нерозумні назавжди розділяються.

> “We know that unconsecrated Seventh-day Adventists, who have a knowledge of the truth, but who have linked themselves with worldlings will depart entirely from the faith, giving heed to seducing spirits. The enemy will gladly hold out inducements to them, to lead them to carry on a warfare against the people of God. But those who are true and steadfast will have a strong and powerful defense in God.” Manuscript Releases, volume 7, 186.

> «Ми знаємо, що неосвячені адвентисти сьомого дня, які мають знання істини, але зв’язалися з людьми світу цього, цілком відступлять від віри, прислухаючись до звабливих духів. Ворог охоче пропонуватиме їм принади, щоб спонукати їх вести війну проти Божого народу. Але ті, що вірні та стійкі, матимуть сильний і могутній захист у Бозі.» Рукописні публікації, том 7, 186.

Their time of visitation began on September 11, 2001, as typified by the time of visitation upon the Protestant churches on August 11, 1840, and as the time of visitation had begun for ancient Israel when the Holy Spirit descended at the baptism of Christ.

Їхній час відвідання почався 11 вересня 2001 року, як прообразом цього став час відвідання для протестантських церков 11 серпня 1840 року, і як для стародавнього Ізраїлю час відвідання розпочався, коли Святий Дух зійшов під час хрещення Христа.

The executive judgment begins when the United States fills the cup of its probationary time at the soon coming Sunday law, which is also when the Laodicean Adventist church has filled their cup. Judgment begins with the house of God, and the cup of probationary time for both corrupted horns of the United States. The corrupted horn of Protestantism that has previously been represented by the Laodicean Adventist church then ceases, and the Philadelphian movement of the third angel is then the true horn of Protestantism, and spiritual Jerusalem that is lifted up as an ensign. At that point Jerusalem changes from the church militant into the church triumphant.

Виконавчий суд розпочинається, коли Сполучені Штати наповнять чашу свого випробувального часу із запровадженням недільного закону, який незабаром буде введено; тоді ж і Лаодикійська адвентистська церква наповнить свою чашу. Суд починається з дому Божого, і водночас завершується чаша випробувального часу для обох зіпсованих рогів Сполучених Штатів. Тоді зіпсований ріг протестантизму, який раніше був представлений Лаодикійською адвентистською церквою, припиняє існувати, а Філадельфійський рух третього ангела стає істинним рогом протестантизму і духовним Єрусалимом, піднесеним як стяг. У цей момент Єрусалим переходить від церкви-воюючої до церкви-тріумфуючої.

The executive judgment begins, with the time of God’s destructive judgments, which is also a time of mercy for God’s other flock that is still in Babylon. It begins when the time of God’s visitation upon Laodicean Adventism ends. The executive judgment progresses to the Seven Last Plagues where the judgments are no longer mixed with mercy, and then Jesus returns.

Виконавчий суд починається часом Божих руйнівних судів, що водночас є часом милості для іншої Божої отари, яка ще перебуває у Вавилоні. Він розпочинається тоді, коли закінчується час Божого відвідання над Лаодикійським адвентизмом. Виконавчий суд переходить до семи останніх кар, де суди вже не поєднуються з милістю, а тоді Ісус повертається.

When Jesus returns, the millennium (one thousand years), of Revelation chapter twenty, identifies that Satan is bound upon a desolated earth, alone with only the rebellious angels that participated in the attack against God.

Коли Ісус повернеться, тисячоліття (одна тисяча років) із двадцятого розділу Об’явлення вказує, що Сатана скований на спустошеній землі, наодинці лише з бунтівними ангелами, які брали участь у нападі проти Бога.

> And I saw an angel come down from heaven, having the key of the bottomless pit and a great chain in his hand. And he laid hold on the dragon, that old serpent, which is the Devil, and Satan, and bound him a thousand years, And cast him into the bottomless pit, and shut him up, and set a seal upon him, that he should deceive the nations no more, till the thousand years should be fulfilled: and after that he must be loosed a little season. Revelation 20:1–3.

> І я побачив ангела, що сходив із неба, маючи ключ від безодні й великий ланцюг у руці своїй. І він схопив дракона, того давнього змія, що є Диявол і Сатана, і зв’язав його на тисячу років. І кинув його в безодню, і замкнув його, і наклав на нього печатку, щоб він більше не обманював народи, доки не сповниться тисяча років; а після того має бути розв’язаний на короткий час. Об’явлення 20:1–3.

During that thousand years the redeemed will perform an investigative judgment upon the lost who are still sleeping in their graves waiting for the conclusion of the individual judgments. The redeemed will consider the lives and circumstances of the lost, including Satan and his angels, in order to determine which deserves greater punishment at the end of the thousand years.

Протягом тієї тисячі років викуплені здійснюватимуть слідчий суд над загиблими, які все ще сплять у своїх могилах, очікуючи завершення індивідуальних судів. Викуплені розглянуть життя та обставини загиблих, включно з Сатаною та його ангелами, щоб визначити, хто заслуговує на суворіше покарання наприкінці тієї тисячі років.

> And I saw thrones, and they sat upon them, and judgment was given unto them: and I saw the souls of them that were beheaded for the witness of Jesus, and for the word of God, and which had not worshipped the beast, neither his image, neither had received his mark upon their foreheads, or in their hands; and they lived and reigned with Christ a thousand years. Revelation 20:4.

> І я побачив престоли, і сіли на них, і їм дано було судити; і я побачив душі тих, що були обезголовлені за свідчення Ісуса та за слово Боже, і тих, що не поклонялися звірові ані його образові, і не прийняли його знака на своїх чолах або у своїх руках; і вони жили та царювали з Христом тисячу років. Об'явлення 20:4.

The millennium therefore contains an investigative judgment, that when finished brings the final executive judgment when the wicked dead are raised, and Satan who then has entire control over them convinces the wicked to attack Jerusalem which at the end of the thousand years comes down out of heaven. As the wicked mount their attack, fire comes down out of heaven and the final executive judgment is accomplished.

Отже, тисячоліття включає слідчий суд, після завершення якого настає остаточний виконавчий суд, коли воскресають мертві нечестивці, а Сатана, який тоді має над ними повний контроль, переконує нечестивих напасти на Єрусалим, що наприкінці тисячі років сходить з неба. Коли нечестиві розпочинають напад, з неба сходить вогонь, і остаточний виконавчий суд звершується.

> And when the thousand years are expired, Satan shall be loosed out of his prison, And shall go out to deceive the nations which are in the four quarters of the earth, Gog and Magog, to gather them together to battle: the number of whom is as the sand of the sea. And they went up on the breadth of the earth, and compassed the camp of the saints about, and the beloved city: and fire came down from God out of heaven, and devoured them. Revelation 20:7–9.

> А коли сплине тисяча років, сатану буде випущено зі своєї в’язниці, і він вийде, щоб звести народи, що на чотирьох кінцях землі, Гога й Магога, щоб зібрати їх на битву; число яких — як морський пісок. І вони вийшли на широчінь землі й оточили табір святих і улюблене місто; і зійшов з неба від Бога вогонь та пожер їх. Об’явлення 20:7–9.

Though the triple applications of Elijah and the messenger that prepares for the Messenger of the Covenant to suddenly come to His temple are closely related, a distinction of their work can be noted in that Elijah is primarily identifying the work of the messenger, and the movement associated with the message of the messenger, that is accomplished during the executive judgment that begins at the soon-coming Sunday law. The messenger that prepares the way for the Messenger of the Covenant primarily identifies a work that is accomplished during the investigative judgment. Laodicean Adventism does not know the time of their visitation, which represents a specific time period of judgment.

Хоча потрійні застосування Іллі та посланця, який готує шлях для того, щоб Посланник Заповіту раптово прийшов до Свого храму, тісно пов’язані, різницю в їхній праці можна відзначити в тому, що Ілля передусім визначає працю посланця та рух, пов’язаний із вісткою посланця, які звершуються під час виконавчого суду, що розпочнеться із запровадження недільного закону, який невдовзі настане. Посланець, який готує шлях для Посланника Заповіту, передусім визначає працю, що звершується під час дослідного суду. Лаодикійський адвентизм не знає часу свого відвідання, який являє собою конкретний період суду.

Neither do they understand the “present truth” message that is proclaimed during the time of their visitation. They were required to know both the judgment, and the message of those days. They were also required to know the messenger of that period of time. In their Laodicean blindness they oppose the message of the hour, deny the time of their visitation with a message of “peace and safety,” and are uncertain who the chosen messenger of that period is. This truth was clearly identified in the witness of the second Elijah, who was John the Baptist.

Так само вони не розуміють «істини теперішнього часу», яка проголошується під час їхнього відвідання. Від них вимагалося знати і суд, і звістку тих днів. Від них також вимагалося знати вісника того часу. У своїй лаодикійській сліпоті вони протистоять звістці цієї години, заперечують час свого відвідання звісткою «мир і безпека» і не певні, хто є обраним вісником того періоду. Ця істина була чітко окреслена у свідченні другого Іллі, яким був Іван Хреститель.

The Jews knew that prophecy identified a messenger to come, and Jesus directly taught that John was that messenger who was to come.

Євреї знали, що пророцтво вказувало на посланця, який мав прийти, і Ісус прямо вчив, що Іван був тим посланцем, який мав прийти.

> For all the prophets and the law prophesied until John. And if ye will receive it, this is Elias, which was for to come. He that hath ears to hear, let him hear. Matthew 11:13–15.

> Бо всі пророки і закон пророкували аж до Івана. І якщо ви хочете це прийняти, то це Ілля, який мав прийти. Хто має вуха, щоб слухати, нехай слухає. Матвія 11:13-15.

At the very conclusion of the period of their visitation (the time in the history of Christ that typifies the soon-coming Sunday law), as Christ hung upon the cross the Jews conjectured whether Elijah would then come to save Jesus. If they did not recognize the messenger that was to prepare for the Messenger of the Covenant, that was then confirming the covenant with His own blood, they could not recognize their Messiah. Laodicean Adventism in the last days is required to know their judgment, which is the time of their visitation. They are required to recognize the message of that period of time, and they are required to recognize the chosen messenger of that time. The rebellion of 1888, represented September 11, 2001, when the angel of Revelation chapter eighteen descended. The rebels of 1888, refused to acknowledge the chosen messengers of the history that was typifying the last days.

Безпосередньо наприкінці періоду їхніх відвідин (часу в історії Христа, який є прообразом недільного закону, що незабаром настане), коли Христос висів на хресті, юдеї здогадувалися, чи прийде тоді Ілля, щоб урятувати Ісуса. Якщо вони не визнали посланця, який мав приготувати шлях Посланцеві Заповіту, котрий тоді утверджував Заповіт Своєю власною кров’ю, вони не могли впізнати свого Месію. Лаодикійський адвентизм в останні дні повинен знати свій суд, тобто час своїх відвідин. Вони повинні визнати вістку того періоду часу, і вони повинні визнати обраного посланця того часу. Бунт 1888 року був представлений 11 вересня 2001 року, коли зійшов ангел вісімнадцятого розділу книги Об’явлення. Бунтівники 1888 року відмовилися визнати обраних посланців тієї історії, що була прообразом останніх днів.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> For thus saith the Lord God of Israel unto me; Take the wine cup of this fury at my hand, and cause all the nations, to whom I send thee, to drink it. And they shall drink, and be moved, and be mad, because of the sword that I will send among them. Then took I the cup at the Lord’s hand, and made all the nations to drink, unto whom the Lord had sent me: To wit, Jerusalem, and the cities of Judah, and the kings thereof, and the princes thereof, to make them a desolation, an astonishment, an hissing, and a curse; as it is this day; Pharaoh king of Egypt, and his servants, and his princes, and all his people; And all the mingled people, and all the kings of the land of Uz, and all the kings of the land of the Philistines, and Ashkelon, and Azzah, and Ekron, and the remnant of Ashdod, Edom, and Moab, and the children of Ammon, And all the kings of Tyrus, and all the kings of Zidon, and the kings of the isles which are beyond the sea, Dedan, and Tema, and Buz, and all that are in the utmost corners, And all the kings of Arabia, and all the kings of the mingled people that dwell in the desert, And all the kings of Zimri, and all the kings of Elam, and all the kings of the Medes, And all the kings of the north, far and near, one with another, and all the kingdoms of the world, which are upon the face of the earth: and the king of Sheshach shall drink after them. Therefore thou shalt say unto them, Thus saith the Lord of hosts, the God of Israel; Drink ye, and be drunken, and spue, and fall, and rise no more, because of the sword which I will send among you. And it shall be, if they refuse to take the cup at thine hand to drink, then shalt thou say unto them, Thus saith the Lord of hosts; Ye shall certainly drink. For, lo, I begin to bring evil on the city which is called by my name, and should ye be utterly unpunished? Ye shall not be unpunished: for I will call for a sword upon all the inhabitants of the earth, saith the Lord of hosts. Therefore prophesy thou against them all these words, and say unto them, The Lord shall roar from on high, and utter his voice from his holy habitation; he shall mightily roar upon his habitation; he shall give a shout, as they that tread the grapes, against all the inhabitants of the earth. A noise shall come even to the ends of the earth; for the Lord hath a controversy with the nations, he will plead with all flesh; he will give them that are wicked to the sword, saith the Lord. Thus saith the Lord of hosts, Behold, evil shall go forth from nation to nation, and a great whirlwind shall be raised up from the coasts of the earth. And the slain of the Lord shall be at that day from one end of the earth even unto the other end of the earth: they shall not be lamented, neither gathered, nor buried; they shall be dung upon the ground. Jeremiah 25:15–33.

> Бо так говорить Господь Бог Ізраїля до мене: Візьми чашу вина цієї люті з Моєї руки і примусь усі народи, до яких Я тебе посилаю, пити з неї. І вони питимуть, і хитатимуться, і збожеволіють через меч, який Я пошлю між ними. Тоді взяв я чашу з руки Господньої і напоїв усі народи, до яких Господь мене послав: а саме, Єрусалим і міста Юди, і їхніх царів, і їхніх князів, щоб зробити їх спустошенням, жахом, посвистом і прокляттям, як це є сьогодні; фараона, царя Єгипту, і його слуг, і його князів, і весь його народ; і весь мішаний люд, і всіх царів краю Уц, і всіх царів краю філістимлян, і Ашкелон, і Газу, і Екрон, і решту Ашдода; Едом і Моав, і синів Аммона; і всіх царів Тиру, і всіх царів Сидона, і царів островів, що за морем; Дедана, і Тему, і Буз, і всіх, що в найвіддаленіших краях; і всіх царів Аравії, і всіх царів мішаного люду, що живе в пустелі; і всіх царів Зимрі, і всіх царів Еламу, і всіх царів мідіян; і всіх царів півночі, близьких і далеких, один поруч з одним, і всі царства світу, що на поверхні землі; і цар Шешаха питиме після них. Тому скажеш їм: Так говорить Господь Саваот, Бог Ізраїля: Пийте, й упивайтеся, і блюйте, і падайте, і більше не вставайте через меч, який Я пошлю між вами. І буде, якщо вони відмовляться взяти чашу з твоєї руки, щоб пити, то скажеш їм: Так говорить Господь Саваот: Ви неодмінно питимете. Бо ось Я починаю наводити лихо на місто, яке назване Моїм Ім’ям, а ви зовсім залишитеся без кари? Не залишитеся без кари, бо Я кличу меч на всіх мешканців землі, говорить Господь Саваот. Тож пророкуй проти них усі ці слова і скажи їм: Господь зареве з висоти і дасть Свій голос із Свого святого житла; Він сильно зареве над Своєю оселею; Він вигукне, як ті, що топчуть виноград, проти всіх мешканців землі. Шум піде аж до країв землі, бо Господь має спір із народами, Він буде судитися з усяким тілом; безбожних Він віддасть мечеві, говорить Господь. Так говорить Господь Саваот: Ось лихо піде від народу до народу, і велика буря здійметься з окраїн землі. І побиті Господом того дня будуть від одного краю землі аж до другого краю землі: їх не будуть оплакувати, ні збирати, ні ховати; вони будуть, як гній на поверхні землі. Єремії 25:15–33.

Back to Articles