Article

# Книга Даниїла - Номер сто дев'яносто

Пророче наростання: висвітлення битви при Паніумі та прелюдії до недільного закону

Author

Jeff Pippenger

Published

April 20, 2024

Formats

PDF
Word

Остання стаття закінчувалася уривком, який містив абзац із такими словами: «Беззаконня майже досягло своєї межі. Замішання наповнює світ, і невдовзі на людей прийде великий жах. Кінець дуже близько. Ми, які знаємо істину, повинні готуватися до того, що незабаром обрушиться на світ як приголомшлива несподіванка». «Беззаконня» досягає своєї межі, коли чаша часу випробування наповниться, і для Сполучених Штатів цієї межі буде досягнуто, коли буде запроваджено недільний закон.

> Але Христос заявив, що жодна йота чи риска із закону не мине, доки не пройдуть небо й земля. Саме справа, заради якої Він прийшов, полягала в тому, щоб звеличити закон і показати створеним світам і небу, що Бог є справедливий і що Його закон не потребує зміни. Але ось права рука Сатани, готова продовжувати працю, яку Сатана розпочав на небі, — намагатися змінити Божий закон. І християнський світ санкціонував його зусилля, прийнявши це дитя папства — недільне установлення. Вони його плекали і далі плекатимуть, доки протестантизм не подасть руку єднання римській владі. Тоді буде закон проти суботи Божого творіння, і тоді Бог "здійснить дивну справу на землі". Він довго терпів зіпсутість людського роду; Він намагався привернути їх до Себе. Але настане час, коли вони доверху наповнять міру свого беззаконня; і тоді Бог діятиме. Цей час майже настав. Бог веде запис щодо народів: числа зростають проти них у небесних книгах; і коли стане законом, що порушення першого дня тижня каратиметься, тоді їхня чаша переповниться. Огляд і Вісник, 9 березня 1886 р.

Під час недільного закону Сполучені Штати наповнять свою чашу вщерть, і за національним відступництвом послідує національна загибель. Розглядуваний нами абзац говорить: «беззаконня майже досягло своєї межі», «і незабаром на людей прийде великий жах». Під час недільного закону, який є «годиною великого землетрусу» в одинадцятому розділі Об’явлення, «десята частина міста впала», і «ось, третє горе приходить скоро», і «сьомий ангел затрубив». Третє Горе — це Сьома Сурма, і воно настає при недільному законі, приносячи «великий жах». У той момент «кінець уже дуже близько», і він приходить як «приголомшлива несподіванка». Під час недільного закону чаша випробувального часу для папства також буде наповнена вщерть, бо тоді другий голос вісімнадцятого розділу Об’явлення проголошує: «Вийдіть із неї, народе Мій, щоб ви не стали співучасниками її гріхів і щоб не прийняли її кар. Бо гріхи її сягнули до неба, і Бог згадав її беззаконня. Відплатіть їй, як і вона відплатила вам, і віддайте їй удвоє за її ділами; у чаші, яку вона наповнила, налийте їй удвоє».

Та історія починається з недільного закону і позначає символічний період часу, коли папство "вийде з великою люттю, щоб нищити й цілком вигубити багатьох", бо "в останні дні буде багато мучеників." Те, що розлючує папство, — це "вістки зі сходу та півночі", які "стривожать його", але "він дійде до свого кінця, і ніхто йому не допоможе." Починаючи з недільного закону і аж до кінця папства триває перша фаза Божого Виконавчого Суду. За нею настає друга фаза — Сім останніх кар, і, нарешті, вічне знищення нечестивих наприкінці тисячоліття. Історія Божого Виконавчого Суду подається в контексті війни.

> Ми стоїмо на порозі великих і урочистих подій. Пророцтва виконуються. Дивна, насичена подіями історія записується в книгах Неба. Усе в нашому світі в тривозі. Є війни і чутки про війни. Народи розгнівані, і настав час мертвих, щоб їх судили. Події змінюються, щоб наблизити день Божий, який стрімко наближається. Залишається, так би мовити, лише мить. Але хоч уже народ повстає на народ, і царство на царство, тепер ще немає загальної війни. Поки що чотири вітри стримуються, доки слуги Божі не будуть запечатані на своїх чолах. Тоді сили землі зосередять свої сили для останньої великої битви. Християнське служіння, 50, 51.

Бог запечатує сто сорок чотири тисячі, а потім кличе Свою іншу отару з Вавилона, і ця інша отара також отримує Божу печатку, хоч її представлено як «великий натовп» на відміну від ста сорока чотирьох тисяч. Суттєвий момент, який слід побачити в попередній цитаті, полягає в тому, що «чотири вітри стримуються, доки раби Божі не будуть запечатані на своїх чолах». Під час недільного закону сто сорок чотири тисячі вже запечатані, «і ось третє Горе скоро приходить», однак чотири вітри будуть повністю відпущені лише тоді, коли останні з Божої іншої отари отримають печатку.

> Народи тепер гніваються, але коли наш первосвященик завершить свою працю у святилищі, він встане, одягне шати помсти, і тоді будуть вилиті сім останніх кар. Мені було показано, що чотири ангели стримуватимуть чотири вітри, доки праця Ісуса у святилищі не буде завершена, а тоді прийдуть сім останніх кар. Review and Herald, 1 серпня 1849 року.

"Великі й урочисті події", на порозі яких ми стоїмо, представлені як "війни та чутки про війни". Це зображено як таке, що відбувається, коли "все в нашому світі в збуренні", коли "народ на народ уже повстає". Паніум представляє "дивну й насичену подіями історію" у п’ятнадцятому вірші одинадцятого розділу книги Даниїла, яка веде до й вводить шістнадцятий вірш, тобто недільний закон, де починається "загальне зіткнення", коли всі "сили землі" шикують свої війська для "останньої великої битви". Та "остання велика битва" — це Третя світова війна, і її представляє битва при Актіумі в 31 р. до н. е.

Перший і другий вірші, а також вірші з десятого по п’ятнадцятий, представляють приховану історію сорокового вірша в одинадцятому розділі книги Даниїла. Сороковий вірш окреслює історію Сполучених Штатів і адвентизму з 1798 до 1989 року. Потім він мовчить аж до кінця Сполучених Штатів як шостого царства біблійного пророцтва та виплюнення Лаодикійської Церкви Адвентистів Сьомого Дня у сорок першому вірші, який є недільним законом, що також є віршем шістнадцятим. Вірші перший і другий визначають час кінця у 1989 році та президентів Сполучених Штатів від того моменту аж до шостого заможного президента, який підбурює сатанинських глобалістів. Другий вірш доводить історію до обрання Дональда Трампа 2016 року, а потім третій вірш переходить до історії десяти царів, представлених Олександром Македонським — сьомим царством біблійного пророцтва, — які віддають своє царство папству під час близької кризи недільного закону.

Десятий вірш завершується визначенням 1989 року як часу кінця, а одинадцятий і дванадцятий вірші викладають війну в Україні, вказуючи, що Путін і Росія виграють війну, але не матимуть з цієї перемоги користі. Війна в Україні розпочалася 2014 року, за рік до початку першої кампанії Трампа. Ці вірші ведуть до воскресіння (політичного) Дональда Трампа, коли він починає свою третю кампанію, щоб стати восьмим президентом, тобто з тих семи. Тринадцятий вірш окреслює політичні боротьби Трампа, які передують його перемозі при Паніумі у п’ятнадцятому вірші, а чотирнадцятий вірш розглядає історію, що відбувається під час битви при Паніумі аж до його перемоги у п’ятнадцятому вірші, історію, коли людина гріха починає відкрито втручатися в політичну історію. Коли папство втручається в пророчу історію, блудниця Тиру починає співати, і видіння утверджується.

Після перемоги при Паніумі у 200 до н. е. настала віха «повстання» Маккавеїв у Модіїні (що означає «протест») у 167 до н. е. У 164 до н. е. Маккавеї переосвятили Храм, а Антіох Епіфан помер, що ознаменувало переломний момент у маккавейській боротьбі проти грецького релігійного впливу. У період з 161 до н. е. до 158 до н. е. було розпочато й завершено роботу над укладенням союзу. Пророчі віхи повторюються в династії Хасмонеїв у межах історії від п’ятнадцятого до двадцять третього вірша.

Союз із Римом у двадцять третьому вірші є прямою згадкою, але в п’ятнадцятому вірші чотири маккавейські віхи 167 до н. е., 164 до н. е., 161 до н. е. і 158 до н. е. помітні лише тоді, коли до цього вірша застосувати історію «союзу». Коли Помпей завоював Єрусалим у шістнадцятому вірші, він зіткнувся з громадянською війною, що відбувалася в самому місті, і дві протиборчі сторони були відколотими групами династії Хасмонеїв. Отже, Маккавеї також присутні в історії шістнадцятого вірша.

Вірш двадцятий указує на народження Христа, а вірші двадцять перший і двадцять другий описують історію смерті Христа; отже, у цій історії лінію династії Хасмонеїв представляють фарисеї. Вірші з п’ятнадцятого по двадцять третій окреслюють буквальну славну землю та Божий юдейський відступницький народ, який заявляв, що є оборонцем Його істин, але був не більше представником Бога, ніж відступницьке протестантство.

Сестра Вайт повідомляє нам, що «багато з історії, яка відбулася на виконання» «одинадцятого розділу книги Даниїла» «повториться». Лінія пророцтва, представлена династією Хасмонеїв, відображає лінію пророцтва, що ілюструє відступницький ріг протестантизму, починаючи з третьої президентської кампанії, за яку береться шостий за багатством президент. Трамп балотується в президенти тричі: першого й останнього разу він здобуває перемогу, але вдруге бунт, символізований числом тринадцять, вказує на вкрадені вибори 2020 року. Тоді світ поділяється на два класи: один клас бачить 2020 рік, а інший — сліпий. Це символізує велике випробування, яке передує закриттю випробувального часу для адвентистів у формуванні образу звіра.

> "Вже ведуться приготування, і розгортаються рухи, які зрештою призведуть до створення образу звіра. В історії землі відбудуться події, які виконають передбачення пророцтва для цих останніх днів." Review and Herald, 23 квітня 1889 р.

Ті "приготування", що просуваються, "рухи", які нині "у процесі", і "події", "які призведуть до створення образу звіра", та "що виконають передбачення пророцтва для цих останніх днів", включають віхи династії Хасмонеїв із віршів 15–23 одинадцятого розділу книги Даниїла. Відступницька династія Хасмонеїв, що представляє відступницький протестантизм, вплетена у свідчення Дональда Трампа, шостого й восьмого республіканського президента, який розпалює й пускає в хід свій MAGA-ізм проти вокізму нового світового порядку.

Свідчення про Трампа сягає 2020 року в другому вірші одинадцятого розділу книги Даниїла і охоплює його передвиборчу кампанію та перший термін, а вірші з тринадцятого по п’ятнадцятий окреслюють його третю й останню кампанію, перемогу та останній термін. Між двома термінами одинадцятий розділ Об’явлення повідомляє, що республіканський ріг був убитий і лежав мертвим на вулиці три з половиною дні. Ця лінія в історії Трампа поєднує початок і кінець його президентств в одинадцятому розділі книги Даниїла. Отже, свідчення про Дональда Трампа міститься і в книзі Даниїла, і в книзі Об’явлення, і в обох книгах — у одинадцятому розділі.

Три неповні лінії, коли їх поєднати, визначають повну історію Трампа як шостого і восьмого президента, і вони структуровані на основі знаку «Істини». Вони походять з книг Даниїла та Об’явлення і утворюють лінію історії, яка узгоджується з тією «частиною книги Даниїла, що стосується останніх днів».

Саме ту частину книги Даниїла розпечатує Лев із племені Юдиного безпосередньо перед закінченням випробувального часу, тож вона є складовою запечатувальної вістки ста сорока чотирьох тисяч. Але щоб побачити пророчі віхи вбивства двох свідків у 2020 році, потрібен духовний зір 20/20.

П'ятнадцятий вірш одинадцятого розділу книги Даниїла представляє битву при Паніоні та династичну лінію Хасмонеїв. Це сповнилося буквальною битвою, таким чином слугуючи пророчою ілюстрацією духовної війни між релігією відступницького протестантизму та релігією нового віку глобалістів. Битва при Паніоні, що відбулася у 200 р. до н. е., представляє битву республіканського рога, а боротьба, представлена повстанням Маккавеїв, символізує битву відступницького протестантського рога. Хоч повстання Маккавеїв відбулося у 167 р. до н. е., воно пророчо узгоджується з битвою республіканського рога у 200 р. до н. е., бо з погляду пророцтва історії рогів паралельні.

П’ятнадцятий вірш представляє пророчу історію, яка безпосередньо передує і веде до недільного закону, що незабаром настане. Отже, він зображує сам момент у часі запечатування ста сорока чотирьох тисяч, коли сила, закладена в звістці про запечатування, навічно вкарбовує печатку на Божому народі останніх днів.

Це Лев із коліна Юдиного знімає печать з тієї істини, і та істина — це Одкровення Ісуса Христа. Сто сорок чотири тисячі — це ті, що «йдуть за Агнцем, куди б Він не пішов», і коли Він знімає печать з п’ятнадцятого вірша, Лев із коліна Юдиного привів Свій народ останніх днів до Паніуму. Ісус проілюстрував саме цю думку в процесі запечатування, коли повів Своїх учнів до Паніуму, безпосередньо перед хрестом.

Війна при Паніумі безпосередньо розглянута Христом, коли Він стояв у Паніумі зі Своїми учнями і там навчив їх, що Його церква буде збудована на сповіданні Петра, і що "брами пекла" не подолають її. Ісус визначив ту боротьбу, яку уособлює Битва при Паніумі. П’ятнадцятий вірш — це Битва при Паніумі, а шістнадцятий — Битва при Актіумі. Христос стояв у Паніумі якраз перед тим, як відбувся акт Його смерті.

Від Паніума до недільного закону — це історія політичної та релігійної боротьби двох відступницьких рогів земного звіра — протестантизму та республіканізму. Обидва були атаковані атеїстичним звіром із безодні у 2020 році, а війна двох рогів проти політичних і релігійних богів глобалізму представлена в історії віршів з одинадцятого по шістнадцятий.

Від Української війни, що розпочалася у 2014 році, до першої президентської кампанії Дональда Трампа, що розпочалася у 2015 році, до смерті двох рогів у 2020 році, до воскресіння 2023 року, до третьої кампанії Трампа, яка розпочалася 15 листопада 2022 року, ця історія веде до віршів з тринадцятого по п’ятнадцятий. У тих віршах історія, відкрита Божим пророчим словом, представляє пророчі істини, які запечатують сто сорок чотири тисячі.

Ці істини були проілюстровані під час візиту Христа до Кесарії Філіппової в шістнадцятому й сімнадцятому розділах Євангелія від Матвія. У тих віршах людина гріха повертається до пророчої історії, співаючи пісні блудниці Тиру, і тим самим утверджує видіння, розміщуючи таким чином ці вірші в контексті Опівнічного крику, бо де немає видіння, народ гине.

> Де немає видіння, народ гине; а хто дотримується закону, той щасливий. Приповісті 29:18.

Ті, що мають очі, але не хочуть бачити, і вуха, але відмовляються чути, — це нерозумні лаодикійські діви, які не мають «олії». «Олія» — це примноження знання, яке виникає, коли Об’явлення Ісуса Христа розкривається безпосередньо перед закриттям часу благодаті, і, згідно з Осією, народ Божий, що відмовляється й відкидає знання, буде знищений.

> Мій народ гине через брак пізнання: бо ти відкинув пізнання, то й Я відкину тебе, щоб ти не був Мені священиком; бо ти забув Закон Бога свого, то й Я забуду дітей твоїх. Осія 4:6.

> І також прийшло до мене слово Господнє, говорячи: Сину людський, ти живеш посеред дому бунтівного, що має очі, щоб бачити, та не бачить; має вуха, щоб слухати, та не слухає: бо це дім бунтівний. Єзекіїль 12:1, 2.

> І сказав: Іди і скажи цьому народові: Слухайте, але не розумійте; і дивіться, але не збагніть. Зроби серце цього народу огрубілим, обтяж їхні вуха і закрий їхні очі, щоб не бачили своїми очима, не чули своїми вухами, не розуміли своїм серцем і не навернулися, та не були зцілені. Ісая 6:9, 10.

> І прийшли учні та сказали Йому: Чому Ти говориш до них притчами? Він відповів і сказав їм: Тому що вам дано знати таємниці Царства Небесного, а їм не дано. Бо кожному, хто має, буде дано, і матиме з надлишком; а в кого нема, у того віднімуть і те, що має. Через це Я говорю до них притчами: бо, дивлячись, не бачать, і, слухаючи, не чують, і не розуміють. І на них збувається пророцтво Ісаї, яке говорить: Слухаючи, почуєте, та не зрозумієте; і, дивлячись, побачите, та не збагнете. Бо огрубіло серце цього народу, і вухами тяжко чують, і очі свої заплющили, щоб коли-небудь не побачили очима, і не почули вухами, і не зрозуміли серцем, і не навернулися, щоб Я їх зцілив. А ваші очі блаженні, бо бачать, і ваші вуха, бо чують. Бо істинно кажу вам: багато пророків і праведників бажали бачити те, що ви бачите, та не побачили; і слухати те, що ви чуєте, та не почули. Матвія 13:10-17.

> Усі послання, дані у 1840–1844 роках, мають нині бути проголошені з силою, бо багато людей втратили орієнтири. Ці послання мають бути донесені до всіх церков.

> Христос сказав: «Блаженні ваші очі, бо вони бачать; і ваші вуха, бо вони чують. Бо істинно кажу вам, що багато пророків і праведників бажали побачити те, що ви бачите, та не побачили; і почути те, що ви чуєте, — та не почули» [Матвія 13:16, 17]. Блаженні ті очі, що бачили те, що було побачене в 1843 і 1844 роках.

> "Звістка була дана. І не слід зволікати з повторним проголошенням звістки, бо знаки часу сповнюються; завершальна праця має бути виконана. Велика праця буде звершена за короткий час. Незабаром за Божим призначенням буде дана звістка, що переросте у гучний клич. Тоді Даниїл постане у своїй долі, щоб дати своє свідчення." Видання рукописів, том 21, 437.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> Об’явлення Ісуса Христа, яке дав Йому Бог, щоб показати Своїм рабам те, що має незабаром статися; і, пославши Свого ангела, Він сповістив це Своєму рабові Іванові, який засвідчив Слово Боже і свідчення Ісуса Христа, і все, що він бачив. Блаженний, хто читає, і ті, що слухають слова цього пророцтва та зберігають написане в ньому, бо час близький. Об’явлення 1:1–3.

Back to Articles