Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Ninety-Eight

Книга Даниїла — Номер сто дев’яносто вісім

Divine Gatherings and Prophetic Alignments: The Role of the 144,000 in the Eschatological Framework of Daniel 11:40

Божественні зібрання та пророчі узгодження: роль 144 000 в есхатологічному контексті книги Даниїла 11:40

Author

Jeff Pippenger

Published

May 1, 2024

Formats

PDF
Word

We are placing the line of the papacy, the line of apostate Republicanism, the line of apostate Protestantism, and the line of the one hundred and forty-four thousand into the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven. We are currently addressing that Christ gathers His people twice, and all the illustrations of gathering His people a second time represent the final sealing process of the one hundred and forty-four thousand.

Ми вписуємо лінію папства, лінію відступницького республіканізму, лінію відступницького протестантизму та лінію ста сорока чотирьох тисяч у приховану історію сорокового вірша одинадцятого розділу книги Даниїла. Наразі ми розглядаємо питання про те, що Христос двічі збирає Свій народ, і всі ілюстрації другого зібрання Його народу представляють остаточний процес запечатування ста сорока чотирьох тисяч.

When the divine symbol descends in a reform line the Lord then gathers a chosen people, who are thereafter tested. At the conclusion of the testing process there is a scattering, that is followed by His gathering those chosen people a second time, though many are left behind for failing the testing process. Christ began gathering His disciples at His baptism, and at the cross the disciples were scattered. After His resurrection He gathered His disciples a second time in advance of Pentecost. This line identified that a second gathering is accomplished upon the one hundred and forty-four thousand just before the Sunday law, which is typified by Pentecost. The cross identifies a disappointment, followed by a second gathering.

Коли в лінії реформи сходить божественний символ, Господь тоді збирає вибраний народ, який згодом випробовується. Наприкінці процесу випробування настає розсіяння, після якого Він вдруге збирає цей вибраний народ, хоча багато хто залишається позаду, бо не пройшли випробування. Христос почав збирати Своїх учнів під час Свого хрещення, а під час розп’яття учні були розсіяні. Після Свого воскресіння Він вдруге зібрав Своїх учнів напередодні П’ятидесятниці. Ця лінія вказує, що друге збирання відбувається серед ста сорока чотирьох тисяч безпосередньо перед недільним законом, який типологічно представлений П’ятидесятницею. Хрест вказує на розчарування, після якого відбувається друге збирання.

The second gathering after the cross began when Christ descended from meeting with His Father after His resurrection. When the divine symbol descends God’s people are to eat the message, and after Christ descended, He ate with the disciples.

Друге зібрання після хреста почалося, коли Христос після Свого воскресіння спустився після зустрічі зі Своїм Отцем. Коли божественний символ сходить, Божий народ має їсти послання, і після того як Христос спустився, Він їв з учнями.

> And it came to pass, as he sat at meat with them, he took bread, and blessed it, and brake, and gave to them. And their eyes were opened, and they knew him; and he vanished out of their sight. Luke 24:30, 31.

> І сталося, коли Він сидів з ними за столом, Він узяв хліб, благословив, переломив і подав їм. І відкрилися їм очі, і вони впізнали Його; і Він зник з їхніх очей. Луки 24:30, 31.

At the second gathering after the cross Christ “breathed” the Holy Spirit upon His disciples.

На другому зібранні після хреста Христос «дихнув» Святим Духом на Своїх учнів.

> “The act of Christ in breathing upon his disciples the Holy Ghost, and in imparting his peace to them, was as a few drops before the plentiful shower to be given on the day of Pentecost.” Spirit of Prophecy, volume 3, 243.

> Вчинок Христа, коли він дихнув на своїх учнів Святим Духом і дарував їм свій мир, був як кілька крапель перед рясною зливою, що мала пролитися у день П’ятидесятниці. Дух пророцтва, том 3, 243.

In the second gathering after the disappointment of April 19, 1844, Christ removed His hand from the mistake of 1843.

На другому зібранні після розчарування 19 квітня 1844 року Христос відняв Свою руку від помилки 1843 року.

> “Those faithful, disappointed ones, who could not understand why their Lord did not come, were not left in darkness. Again they were led to their Bibles to search the prophetic periods. The hand of the Lord was removed from the figures, and the mistake was explained. They saw that the prophetic periods reached to 1844, and that the same evidence which they had presented to show that the prophetic periods closed in 1843, proved that they would terminate in 1844.” Early Writings, 237.

> «Тих вірних, розчарованих, які не могли зрозуміти, чому їхній Господь не прийшов, не були залишені в темряві. Їх знову привели до їхніх Біблій, щоб досліджувати пророчі періоди. Рука Господня була знята з обчислень, і помилку було пояснено. Вони побачили, що пророчі періоди сягають 1844 року, і що ті самі докази, які вони наводили, щоб показати, що пророчі періоди закінчилися в 1843 році, доводили, що вони завершаться в 1844 році». Ранні твори, 237.

At the disappointment the second angel descended with a “writing in his hand.”

Під час розчарування другий ангел зійшов із «писанням у руці».

> “Another mighty angel was commissioned to descend to earth. Jesus placed in his hand a writing, and as he came to the earth, he cried, ‘Babylon is fallen, is fallen.’” Early Writings, 247.

> "Ще одному могутньому ангелові було доручено зійти на землю. Ісус поклав йому в руку лист, і коли він зійшов на землю, він вигукнув: 'Упав, упав Вавилон.'" Ранні твори, 247.

The testing process that began with the arrival of the second angel, concluded at the Exeter camp meeting when the Holy Spirit was poured out and the message went like a tidal wave. That testing process was distinctly identified after the cross when the time period unto the outpouring of the Holy Spirit at Pentecost was preceded by a period of fifty days, that was in turn made up of a period of forty days, followed by a period of ten days which concluded at Pentecost.

Процес випробування, що розпочався з приходом другого ангела, завершився на таборовому зібранні в Ексетері, коли був вилитий Святий Дух, і звістка поширилася, мов приливна хвиля. Той процес випробування був виразно окреслений після хреста, коли вилиттю Святого Духа в день П’ятидесятниці передував період у п’ятдесят днів, що, своєю чергою, складався з сорока днів, після яких настали десять днів, і завершився в день П’ятидесятниці.

> “God’s people are to be constantly reaching up to him in prayer. It was after the early disciples had spent ten days in supplication, after all differences had been put away, and they had united in deep heart-searching, and in confession and putting away of sins, and in drawing together in holy fellowship, that the Holy Ghost came upon them, and the promise of Christ was fulfilled. There was a wonderful outpouring of the Holy Spirit. Suddenly there came from heaven the sound as of a rushing mighty wind, and it filled all the house where they were sitting. ‘And the same day there were added unto them about three thousand souls.’” Review and Herald, March 11, 1909.

> Народ Божий має постійно звертатися до Нього в молитві. Це сталося після того, як перші учні провели десять днів у молитовних благаннях; після того, як усі розбіжності були усунуті, і вони об’єдналися в глибокому дослідженні сердець, у сповіді та відмові від гріхів і зблизилися в святій спільності. Тоді на них зійшов Святий Дух, і сповнилася обітниця Христа. Відбулося дивовижне вилиття Святого Духа. Раптом з неба почувся шум, ніби від бурхливого сильного вітру, і він наповнив увесь дім, де вони сиділи. "І того самого дня до них приєдналося близько трьох тисяч душ." Review and Herald, 11 березня 1909 р.

During the forty days Christ was in attendance teaching the disciples, and then He ascended. The ten days that followed was a period of preparation in advance of the Pentecostal outpouring of the Holy Spirit. The forty days of instruction that followed the cross aligns with April 19, 1844 unto the beginning of the Exeter camp meeting on August 12, 1844. The ten days which preceded Pentecost represented August 12 through 17, 1844, when the Millerites unified upon the message of the Midnight Cry brought by Samuel Snow. In that camp meeting two classes were manifested, and only one class received the Pentecostal outpouring at the conclusion of the meeting. In that period represented by the forty days one class received the instruction, and the other class refused the instruction. When the Midnight Cry arrived one class had the oil, the other did not.

Протягом сорока днів Христос перебував з учнями, навчаючи їх, а потім вознісся. Наступні десять днів були періодом приготування перед п’ятидесятницьким виливанням Святого Духа. Сорок днів навчання після хреста відповідають періоду від 19 квітня 1844 року до початку таборового зібрання в Ексетері 12 серпня 1844 року. Десять днів, що передували П’ятидесятниці, відповідали періоду з 12 по 17 серпня 1844 року, коли міллерити об’єдналися навколо звістки Опівнічного Кличу, принесеної Самуелем Сноу. На тому таборовому зібранні виявилися дві групи, і лише одна група отримала п’ятидесятницьке виливання наприкінці зібрання. У тому періоді, представленому сорока днями, одна група прийняла навчання, а інша відкинула його. Коли пролунав Опівнічний Клич, одна група мала олію, інша — ні.

> “‘While the bridegroom tarried, they all slumbered and slept.’ By the tarrying of the bridegroom is represented the passing of the time when the Lord was expected, the disappointment, and the seeming delay. In this time of uncertainty, the interest of the superficial and halfhearted soon began to waver, and their efforts to relax; but those whose faith was based on a personal knowledge of the Bible had a rock beneath their feet, which the waves of disappointment could not wash away. ‘They all slumbered and slept;’ one class in unconcern and abandonment of their faith, the other class patiently waiting till clearer light should be given. Yet in the night of trial the latter seemed to lose, to some extent, their zeal and devotion. The halfhearted and superficial could no longer lean upon the faith of their brethren. Each must stand or fall for himself.” The Great Controversy, 395.

> "'Коли жених забарився, усі задрімали й поснули.' Забарення жениха символізує минання часу, коли очікували Господа, розчарування і видиму затримку. У цей час невизначеності зацікавленість поверхневих і напівсердечних швидко почала хитатися, а їхні зусилля — слабшати; але ті, чия віра була заснована на особистому знанні Біблії, мали під ногами скелю, яку хвилі розчарування не могли змити. 'Усі задрімали й поснули;' один клас — у байдужості та зреченні своєї віри, інший — терпеливо чекаючи, доки буде дане ясніше світло. Та в ніч випробування останні, певною мірою, здавалися такими, що втрачали свою ревність і відданість. Напівсердечні й поверхневі більше не могли покладатися на віру своїх братів. Кожен мусить стояти або падати сам за себе." Велика боротьба, 395.

During the ten days leading to Pentecost, and the period of the Exeter camp meeting, Christ gathered His people a second time in advance of those people carrying His message to the world. When the third angel descended on October 22, 1844, the little flock was again disappointed and scattered, but a period of instruction began on October 22, 1844 as Christ led His people into the Most Holy Place. In 1849, the Lord stretched forth His hand a second time to gather again those whom He had gathered out of the disappointments of April 19 and October 22, 1844.

Упродовж десяти днів, що передували П’ятидесятниці, а також у період Ексетерського табірного зібрання Христос удруге зібрав Свій народ перед тим, як ці люди понесли Його звістку світові. Коли 22 жовтня 1844 року зійшов третій ангел, мале стадо знову було розчароване й розсіяне, але 22 жовтня 1844 року розпочався період навчання, коли Христос повів Свій народ у Святе Святих. У 1849 році Господь удруге простяг Свою руку, щоб знову зібрати тих, кого Він раніше зібрав після розчарувань 19 квітня та 22 жовтня 1844 року.

In 1844, the instruction was in regards to the message which the third angel had in his hand when he descended, but in the “period of doubt and uncertainty” that followed the great disappointment, many lost their way. By 1849, the work of gathering the little scattered flock was initiated, but what was illustrated by that history was the defeat of 1863, and the first Kadesh for modern Israel. The future victory of the one hundred and forty-four thousand and their work at the second Kadesh was delayed.

У 1844 році настанова стосувалася вістки, яку третій ангел тримав у руці, коли зійшов, але в «період сумнівів і невизначеності», що настав після великого розчарування, багато хто збилися зі шляху. До 1849 року було розпочато працю зі збирання малої розпорошеної отари, але те, що проілюструвала та історія, — це поразка 1863 року і перший Кадеш для сучасного Ізраїлю. Майбутня перемога ста сорока чотирьох тисяч і їхня праця під час другого Кадешу були відкладені.

When the Lord descended on September 11, 2001 He gathered His last-day people, gave them His spiritual food to eat, breathed His Spirit upon those people as He began to sprinkle the latter rain, and He also initiated a testing process that led to July 18, 2020, when His last day people were disappointed and scattered. For three and a half days they were dead in the street. Both the three and a half days, and the forty-day period in the time of Christ represent a wilderness. It is also represented by the period from April 19, 1844 unto August 12, 1844, and also the period from October 22, 1844 unto 1849.

Коли Господь зійшов 11 вересня 2001 року, Він зібрав Свій народ останніх днів, дав їм Свою духовну поживу, дихнув на тих людей Своїм Духом, коли почав покроплювати пізнім дощем, і також розпочав процес випробування, який привів до 18 липня 2020 року, коли Його народ останніх днів був розчарований і розсіяний. Три з половиною дні цей народ був мертвим на вулиці. І три з половиною дні, і сорокаденний період за часів Христа символізують пустелю. Це також представлено періодом від 19 квітня 1844 року до 12 серпня 1844 року, а також періодом від 22 жовтня 1844 року до 1849 року.

From July, 2023 unto the Sunday law, which is the ten days that preceded Pentecost, the camp meeting at Exeter from August 12 unto August 17, and the period from 1849 unto 1863, all align with one another. They represent the period of the second gathering of God’s last-day people. The period from the disappointment to the outpouring of the Holy Spirit is divided into two distinct periods.

Від липня 2023 року до недільного закону, який становить десять днів, що передували П’ятидесятниці, табірне зібрання в Ексетері з 12 по 17 серпня і період з 1849 по 1863 рік — усе це узгоджується між собою. Вони представляють період другого зібрання Божого народу останніх днів. Період від розчарування до виливання Святого Духа поділяється на два окремі періоди.

Within the hidden history of verse forty of Daniel chapter eleven the line of apostate Protestantism (the nominal church), the line of Laodicean Seventh-day Adventism (nominal Adventism), the line of Catholicism, and the line of true Protestantism are all represented. Those four lines illustrate true Protestantism in controversy with a threefold union of the dragon (Judas), the beast (Catholicism) and the false prophet (apostate Protestantism).

У прихованій історії сорокового вірша одинадцятого розділу книги Даниїла представлені лінія відступницького протестантизму (номінальна церква), лінія лаодикійського адвентизму сьомого дня (номінальний адвентизм), лінія католицизму та лінія істинного протестантизму. Ці чотири лінії ілюструють істинний протестантизм у протистоянні з потрійним союзом дракона (Юди), звіра (католицизму) і лжепророка (відступницького протестантизму).

Within the very same hidden history the line of apostate Republicanism is also illustrated. Within that line a controversy between the Democrat (the dragon) and Republican parties (the image of the beast) is represented. The Republican party is to lead out in forming the image to the beast, and in so doing it manifests the prophetic characteristics of the beast (the papacy). In God’s word the papacy, who is the king of the north and also the beast, is given Egypt, (the dragon) as payment for services rendered for being used by God’s as a tool of judgment.

У тій самій прихованій історії також ілюструється лінія відступницького республіканізму. У межах цієї лінії представлено суперечку між Демократичною партією (дракон) і Республіканською партією (образ звіра). Республіканська партія має очолити формування образу звіра і, роблячи це, виявляє пророчі характеристики звіра (папства). У Слові Божому папству, яке є царем півночі й також звіром, дається Єгипет (дракон) як заплата за послуги за те, що Бог використав його як знаряддя суду.

> Son of man, Nebuchadrezzar king of Babylon caused his army to serve a great service against Tyrus: every head was made bald, and every shoulder was peeled: yet had he no wages, nor his army, for Tyrus, for the service that he had served against it: Therefore thus saith the Lord God; Behold, I will give the land of Egypt unto Nebuchadrezzar king of Babylon; and he shall take her multitude, and take her spoil, and take her prey; and it shall be the wages for his army. I have given him the land of Egypt for his labour wherewith he served against it, because they wrought for me, saith the Lord God. In that day will I cause the horn of the house of Israel to bud forth, and I will give thee the opening of the mouth in the midst of them; and they shall know that I am the Lord. Ezekiel 29:18–21.

> Сину людський, Навуходоносор, цар Вавилону, примусив своє військо до великої служби проти Тиру: кожна голова облисіла, і кожне плече було обдерте; але не мав він, ані його військо, плати від Тиру за ту службу, яку він служив проти нього. Тому так говорить Господь Бог: Ось Я віддам землю Єгипту Навуходоносорові, цареві Вавилону; і він забере її множину, і забере її здобич, і забере її грабунок; і це буде платою для його війська. Я дав йому землю Єгипту за працю, якою він служив проти нього, бо вони працювали для Мене, говорить Господь Бог. Того дня Я зрощу ріг дому Ізраїлевого, і відкрию тобі уста серед них; і вони пізнають, що Я Господь. Єзекіїля 29:18-21.

Nebuchadnezzar, who is the king of the north in the passage, is given the land of Egypt as his wages, thus typifying that in the last days, the papacy is given Egypt, which is the dragon, which is the ten kings, the United Nations, who agree to give their seventh kingdom unto the beast for a short space.

Навуходоносор, який у цьому уривку є царем півночі, отримує землю Єгипту як свою платню, тим самим прообразуючи, що в останні дні папству буде віддано Єгипет, який є драконом, тобто десятьма царями — Організацією Об’єднаних Націй, яка погодиться віддати своє сьоме царство звірові на короткий час.

> And the ten horns which thou sawest upon the beast, these shall hate the whore, and shall make her desolate and naked, and shall eat her flesh, and burn her with fire. For God hath put in their hearts to fulfil his will, and to agree, and give their kingdom unto the beast, until the words of God shall be fulfilled. Revelation 17:16, 17.

> А десять рогів, які ти бачив на звірі, ці зненавидять блудницю, і зроблять її спустошеною та нагою, і пожеруть її тіло, і спалять її вогнем. Бо Бог поклав у їхні серця виконати Його волю, і погодитися, і віддати своє царство звірові, аж доки не сповняться слова Божі. Об’явлення 17:16, 17.

This prophetic payment is represented also in Daniel chapter eleven verse forty-two.

Цей пророчий платіж також представлений у книзі Даниїла, в одинадцятому розділі, сорок другому вірші.

> He shall stretch forth his hand also upon the countries: and the land of Egypt shall not escape. Daniel 11:42.

> Він також простягне руку свою на країни, і земля Єгипту не уникне. Даниїла 11:42.

The papacy prevails over the dragon power in the time of the latter rain, for this payment is accomplished “in” the “day” when God “causes the horn of the house of Israel to bud forth.” It is the rain that causes the Israel of God to bud forth, and that day began on September 11, 2001, which was the day of the east wind.

Папство бере гору над силою дракона у час пізнього дощу, бо ця розплата звершується "в" той "день", коли Бог "дає рогові дому Ізраїля пустити паросток". Саме дощ спричиняє, що Божий Ізраїль проростає, і той день розпочався 11 вересня 2001 року, який був днем східного вітру.

> He shall cause them that come of Jacob to take root: Israel shall blossom and bud, and fill the face of the world with fruit. Hath he smitten him, as he smote those that smote him? or is he slain according to the slaughter of them that are slain by him? In measure, when it shooteth forth, thou wilt debate with it: he stayeth his rough wind in the day of the east wind. By this therefore shall the iniquity of Jacob be purged; and this is all the fruit to take away his sin; when he maketh all the stones of the altar as chalkstones that are beaten in sunder, the groves and images shall not stand up. Isaiah 27:6–9.

> Він укорінить тих, що походять від Якова; Ізраїль зацвіте й дасть паростки, і наповнить обличчя світу плодом. Чи він уразив його так, як уразив тих, що його вражали? Або чи він забитий так, як забиті ті, кого він повбивав? У міру, коли воно пускає паросток, ти сперечатимешся з ним; він стримує свій лютий вітер у день східного вітру. Тому цим буде очищене беззаконня Якова; і весь плід цього — щоб забрати його гріх; коли він зробить усі камені жертовника немов крейдяні камені, розбиті на друзки, гаї та ідоли не встоять. Ісая 27:6-9.

Egypt is given to the papal beast when the latter rain is being poured out. The latter rain began to sprinkle when the east wind, representing Islam of the Third Woe was “stayed,” or restrained on September 11, 2001. Then the rain began to be measured, (sprinkled) upon Israel as they began to bud. At the Sunday law, when the Third Woe comes again, the latter rain is poured out without measure. Between September 11, 2001 and the soon coming Sunday law “the iniquity of Jacob” is purged, and the Hebrew word “purged” means “atoned for”. At the Sunday law the papal beast is given Egypt (the dragon), as those ten kings commit fornication with the papacy by forming a worldwide image of the beast.

Єгипет віддається папському звірові, коли виливається пізній дощ. Пізній дощ почав покрапувати, коли східний вітер, що представляє іслам Третього горя, був «стриманий» або обмежений 11 вересня 2001 року. Тоді дощ почав мірно кропити Ізраїль, коли він почав пускати паростки. Під час недільного закону, коли Третє горе знову приходить, пізній дощ виливається без міри. Між 11 вересня 2001 року та недільним законом, що невдовзі настане, «беззаконня Якова» очищується, а єврейське слово, перекладене як «очищене», означає «спокутуване». При недільному законі папському звірові віддається Єгипет (дракон), оскільки ті десять царів чинять перелюб із папством, утворюючи всесвітній образ звіра.

Before the Sunday law, during the sealing time of the one hundred and forty-four thousand, the apostate Republican horn forms an image to the beast with the apostate Protestant horn, and in that prophetic line the Republican party prevails over the Democratic party, for the Democratic party is a dragon power and the Republican party is the power who forms the image of the papacy.

Перед недільним законом, під час запечатування ста сорока чотирьох тисяч, відступницький республіканський ріг разом із відступницьким протестантським рогом створює образ звіра, і в тій пророчій лінії Республіканська партія переважає над Демократичною партією, бо Демократична партія є силою дракона, а Республіканська партія — силою, яка формує образ папства.

Within the prophetic history of the earth beast the end of the Democratic party and the end of the Republican party is identified. Those two parties form the horn of Republicanism, but they identify an internal struggle that runs through the entire history of the earth beast. That horn (Republican) contains an internal microcosm of the two horns of the earth beast.

У межах пророчої історії звіра із землі визначено кінець Демократичної партії та кінець Республіканської партії. Ці дві партії становлять ріг республіканізму, але вони відображають внутрішню боротьбу, що триває протягом усієї історії звіра із землі. Той ріг (республіканський) містить внутрішній мікрокосм двох рогів звіра із землі.

In the testimony of the kingdom of the Medes and Persians it was the last horn that came up higher, and the Democratic party began first in American history, but at the end the Republican party comes up higher and prevails over the Democrats. In the history of the latter rain, which began on September 11, 2001, the globalist, dragon-inspired Democrats rose up out of the bottomless pit of Revelation chapter eleven and slew the Republicans by stealing the 2020 election. Their war against Trump (and the Republicans) began when he announced his candidacy in 2015, and it only intensified from that point onward.

У свідченні про царство мідійців і персів останнім, що піднісся вище, був ріг, і Демократична партія виникла першою в американській історії, але наприкінці Республіканська партія підноситься вище й перемагає демократів. В історії пізнього дощу, що розпочалася 11 вересня 2001 року, глобалістські, натхненні драконом демократи вийшли з безодні одинадцятого розділу Об’явлення і вбили республіканців, викравши вибори 2020 року. Їхня війна проти Трампа (і республіканців) почалася, коли він оголосив про свою кандидатуру у 2015 році, і відтоді вона лише посилювалася.

When the Democrats stole the election in 2020, they then instituted the Pelosi Trials, but when Trump announced his third campaign in 2022, fear came upon the Democrats, and their rage only increased, and they then came against Trump and his supporters with great wrath, for they knew their time was short. They celebrated his death, but when he stood up, great fear fell upon them.

Коли демократи вкрали вибори у 2020 році, вони потім влаштували судові процеси Пелосі, але коли Трамп оголосив свою третю кампанію у 2022 році, демократів охопив страх, і їхня лють лише зросла, і тоді вони виступили проти Трампа та його прихильників із великою люттю, бо знали, що їхній час короткий. Вони святкували його смерть, але коли він підвівся, їх охопив великий страх.

> And when they shall have finished their testimony, the beast that ascendeth out of the bottomless pit shall make war against them, and shall overcome them, and kill them. And their dead bodies shall lie in the street of the great city, which spiritually is called Sodom and Egypt, where also our Lord was crucified. And they of the people and kindreds and tongues and nations shall see their dead bodies three days and an half, and shall not suffer their dead bodies to be put in graves. And they that dwell upon the earth shall rejoice over them, and make merry, and shall send gifts one to another; because these two prophets tormented them that dwelt on the earth. And after three days and an half the Spirit of life from God entered into them, and they stood upon their feet; and great fear fell upon them which saw them. Revelation 11:7–11.

> І коли вони закінчать своє свідчення, звір, що виходить з безодні, поведе війну проти них, переможе їх і вб’є їх. І їхні трупи лежатимуть на вулиці великого міста, яке духовно зветься Содом і Єгипет, де й Господа нашого було розіп’ято. І люди, племена, мови й народи бачитимуть їхні трупи три з половиною дні і не дозволять покласти їхні трупи в гроби. А ті, що живуть на землі, радітимуть над ними, веселитимуться і надсилатимуть один одному дарунки; бо ці два пророки мучили тих, що мешкають на землі. А після трьох з половиною днів Дух життя від Бога увійшов у них, і вони стали на ноги; і великий страх напав на тих, що бачили їх. Об’явлення 11:7–11.

The period that identifies the end of the Democratic party is from the inauguration of Biden in 2021 unto the inauguration of Trump in 2025. The period began with the Pelosi Trials, which were purely unconstitutional and totally political in nature. That history, representing the death of the sixth president since the time of the end in 1989 unto the eighth president that is of the seven began with political trials (the Pelosi Trials), and it ends with the death of the Democratic party, and a second set of Pelosi Trials, as the political targets are reversed.

Період, який позначає кінець Демократичної партії, триває від інавгурації Байдена у 2021 році до інавгурації Трампа у 2025 році. Період розпочався з судових процесів Пелосі, які були суто неконституційними і повністю політичними за своєю суттю. Та історія, що відображає смерть шостого президента від часу кінця 1989 року аж до восьмого президента, який є з семи, почалася політичними судовими процесами (судовими процесами Пелосі) і завершується смертю Демократичної партії та другою серією судових процесів Пелосі, оскільки політичні мішені міняються місцями.

The illustration of the history is located in chapter eleven of Revelation, which found its first fulfillment in the French Revolution. The French Revolution is the classic historical example of the guillotine type of political warfare that identifies one ruling party killing another, and then having that very same ruling power overthrown and persecuted themselves.

Ілюстрація цієї історії міститься в одинадцятому розділі Об’явлення. Її перше сповнення відбулося під час Французької революції. Французька революція — це класичний історичний приклад «гільйотинного» типу політичної війни, коли одна правляча партія страчує іншу, а згодом цю ж саму правлячу силу повалюють і переслідують.

The period from the inauguration of Biden and the Pelosi Trials, unto the second inauguration of Trump and the reversal of the Pelosi Trials identifies the end of the Democratic party, and it identifies when Trump repeats the implementation of a set of executive orders that were typified by the Alien and Sedition Acts. The implementation of those executive orders will begin the second Pelosi Trials and identify the beginning of the period when the image of the beast is begun in earnest. That period ends at the enforcement of the Sunday law, so the period begins with executive orders paralleling the Alien and Sedition Acts, and ends with the Sunday law. It is there that the Republican party ends.

Період від інавгурації Байдена та Процесів Пелосі до другої інавгурації Трампа і скасування Процесів Пелосі позначає кінець Демократичної партії й указує на час, коли Трамп повторно запроваджує пакет виконавчих указів, створених за зразком Актів про іноземців і підбурювання. Запровадження цих виконавчих указів розпочне другі Процеси Пелосі та ознаменує початок періоду, коли всерйоз розпочнеться формування образу звіра. Цей період закінчується із запровадженням недільного закону, тож він починається з виконавчих указів, подібних до Актів про іноземців і підбурювання, і закінчується недільним законом. Саме там закінчується Республіканська партія.

Both periods representing the conclusion of the Democratic party and then the Republican party are prophetically connected, and are represented by the period of twenty-two years from 1776 unto 1798. That period has three waymarks; the Declaration of Independence in 1776, thirteen years later the Constitution, followed by the Alien and Sedition Acts of 1798. Those three waymarks find fulfillment in the line of the Democratic and Republican parties, though the application of the second and third waymark is at a different point in each line.

Обидва періоди, що позначають завершення спершу Демократичної партії, а потім Республіканської партії, пророчо пов’язані й представлені періодом у двадцять два роки від 1776 до 1798 року. Той період має три віхи: Декларацію незалежності 1776 року, через тринадцять років — Конституцію, а далі — Акти про іноземців і підбурювання 1798 року. Ці три віхи знаходять своє виконання в лініях Демократичної та Республіканської партій, хоча застосування другої та третьої віхи припадає на різні моменти в кожній лінії.

We will explain these waymarks and their fulfillments in the next article.

Ми пояснимо ці віхи та їхні звершення в наступній статті.

> “There are but two parties, Satan works with his crooked, deceiving power, and through strong delusions he catches all who do not abide in the truth, who have turned away their ears from the truth, and have turned unto fables. Satan himself abode not in the truth, he is the mystery of iniquity. Through his subtlety he gives to his soul-destroying errors the appearance of truth. Herein is their power to deceive. It is because they are a counterfeit of the truth that Spiritualism, Theosophy, and the like deceptions gain such power over the minds of men. Herein is the masterly working of Satan. He pretends to be the Savior of man, the benefactor of the human race, and thus he more readily lures his victims to destruction.

> Є лише два табори: сатана діє своєю лукавою, оманливою силою, і через сильні омани він ловить усіх, хто не перебуває в істині, хто відвернув свої вуха від істини і звернувся до байок. Сам сатана не перебував в істині, він — таємниця беззаконня. Своєю підступністю він надає своїм згубним для душі оманам вигляду істини. У цьому — їхня сила обманювати. Саме тому, що вони є підробкою істини, спіритизм, теософія та подібні обмани здобувають таку владу над умами людей. У цьому — майстерна дія сатани. Він вдає з себе спасителя людини, благодійника людського роду, і тим легше манить своїх жертв до погибелі.

> “We are warned in the word of God that sleepless vigilance is the price of safety. Only in the straight path of truth and righteousness can we escape the tempter’s power. But the world is ensnared. Satan’s skill is exercised in devising plans and methods without number to accomplish his purposes. Dissimulation has become a fine art with him, and he works in the guise of an angel of light. God’s eye alone discerns his schemes to contaminate the world with false and ruinous principles bearing on their face the appearance of genuine goodness. He works to restrict religious liberty, and to bring into the religious world a species of slavery. Organizations, institutions, unless kept by the power of God, will work under Satan’s dictation to bring men under the control of men: and fraud and guile will bear the semblance of zeal for truth, and for the advancement of the kingdom of God. Whatever in our practice is not as open as the day, belongs to the methods of the prince of evil. His methods are practiced even among Seventh Day Adventists, who claim to have advanced truth.

> У Божому слові нас застерігають, що невсипуща пильність — це ціна безпеки. Лише на прямому шляху істини й праведності ми можемо уникнути влади спокусника. Але світ спійманий у тенета. Сатана виявляє своє вміння, вигадуючи безліч планів і методів для здійснення своїх намірів. Лицемірство стало для нього витонченим мистецтвом, і він діє в образі ангела світла. Лише Боже око розпізнає його задуми осквернити світ фальшивими й згубними принципами, що мають вигляд справжньої доброти. Він працює над тим, щоб обмежити релігійну свободу і внести в релігійний світ різновид рабства. Організації, установи, якщо їх не берегтиме Божа сила, діятимуть за диктовкою Сатани, щоб підпорядкувати людей владі людей; і обман і лукавство матимуть вигляд ревності за істину та за поширення Царства Божого. Усе, що в нашій практиці не відкрите, як день, належить до методів князя зла. Його методи практикуються навіть серед адвентистів сьомого дня, які стверджують, що мають передову істину.

> “If men resist the warnings the Lord sends them, they become even leaders in evil practices; such men assume to exercise the prerogatives of God—they presume to do that which God himself will not do in seeking to control the minds of men. They introduce their own methods and plans, and through their misconceptions of God, they weaken the faith of others in the truth, and bring in false principles that will work like leaven to taint and corrupt our institutions and churches. Anything that lowers man’s conception of righteousness, and equity, and impartial judgment, any devise or precept that brings God’s human agents under the control of human minds, impairs their faith in God; it separates the soul from God, for it leads away from the path of strict integrity and righteousness.

> Якщо люди противляться застереженням, які Господь посилає їм, вони навіть стають провідниками у злих ділах; такі люди беруться здійснювати прерогативи Бога — вони наважуються робити те, чого Сам Бог не робитиме, намагаючись підкорити собі людські розуми. Вони запроваджують власні методи й плани і через свої хибні уявлення про Бога послаблюють віру інших в істину та вводять фальшиві принципи, які, мов закваска, діятимуть, щоб опоганити й розтлити наші установи та церкви. Усе, що знижує людське розуміння праведності, справедливості й неупередженого суду, будь-який засіб чи припис, який підпорядковує Божих служителів з-поміж людей контролю людських розумів, підточує їхню віру в Бога; це відділяє душу від Бога, бо відводить від шляху суворої чесності та праведності.

> “God will not vindicate any device whereby man shall in the slightest degree rule or oppress his fellow-man. The only hope for fallen man is to look to Jesus, and receive him as the only Savior. As soon as man begins to make an iron rule for other men, as soon as he begins to harness up and drive men according to his own mind, he dishonors God, and imperils his own soul, and the souls of his brethren. Sinful man can find hope and righteousness only in God; and no human being is righteous any longer than he has faith in God, and maintains the vital connection with him. A flower of the field must have its root in the soil; it must have air, dew, showers, and sunshine. It will flourish only as it receives these advantages, and all are from God. So with men. We receive from God that which ministers to the life of the soul. We are warned not to trust in man, nor to make flesh our arm. A curse is pronounced upon all who do this.” The 1888 Materials, 1432–1434.

> Бог не виправдає жодного задуму чи засобу, завдяки якому людина бодай у найменшій мірі панує над своїм ближнім або гнобить його. Єдина надія для занепалої людини — звернути погляд до Ісуса і прийняти Його як єдиного Спасителя. Щойно людина починає встановлювати для інших людей залізні правила, щойно вона починає запрягати й поганяти людей за власним розсудом, вона безчестить Бога і наражає на небезпеку власну душу та душі своїх братів. Грішна людина може знайти надію і праведність лише в Бозі; і жодна людина не залишається праведною інакше як доти, доки має віру в Бога і підтримує з Ним життєво необхідний зв’язок. Польова квітка повинна мати корінь у ґрунті; їй потрібні повітря, роса, дощі й сонячне світло. Вона розквітатиме лише настільки, наскільки отримує ці блага, і все це — від Бога. Так само й з людьми. Ми отримуємо від Бога те, що служить життю душі. Нас застерігають не покладатися на людину і не робити плоть своєю опорою. Прокляття проголошено над усіма, хто так чинить. Матеріали 1888 року, 1432–1434.

Back to Articles