Article

# The Book of Daniel - Number Seventy-Six

Книга Даниїла — Номер сімдесят шість

Unsealing Prophecies: The Rejection of Light in 1856 and its Consequences

Розкриття пророцтв: відкидання світла у 1856 році та його наслідки

Author

Jeff Pippenger

Published

February 9, 2024

Formats

PDF
Word

In 1856 the light of the “seven times” was unsealed and by 1863 that light was rejected. The prophet from Judah brought the light to wicked king Jeroboam, and Jeroboam rejected the light. Isaiah brought the same light to wicked king Ahaz, and he also rejected the light. For refusing the light associated with the pool of Shiloah, the kingdoms of both Jeroboam (the northern) and Ahaz (the southern) were taken into slavery by a king from the north in 723 BC, and 677 BC respectively.

У 1856 році світло «семи часів» було розкрито, а до 1863 року це світло було відкинуте. Пророк з Юдеї приніс це світло лихому цареві Єровоаму, і Єровоам відкинув це світло. Ісая приніс те саме світло лихому цареві Ахазу, і той також відкинув світло. За відмову від світла, пов’язаного з купіллю Шілоах, царства як Єровоама (північне), так і Ахаза (південне) були поневолені царем із півночі у 723 р. до н. е. та 677 р. до н. е. відповідно.

Moses, in Aaron’s rebellion; Isaiah with Ahaz and Jeremiah with other kings, represented the faithful of Millerite history who were all representing the messengers of light in the last-day rebellion. The “first” last-day crisis of 1863, and the “last” last-day crisis of the “great earthquake” of Revelation chapter eleven (the soon-coming Sunday law), are represented by all these prophetic lines. The prophet from Judah represents a prophet that backslid from his responsibility, and ends up buried in the same grave as apostate Protestantism. His death and his burial were in response to his choosing to eat and drink the diet of the lying prophet of Bethel.

Мойсей — у бунті Аарона; Ісая з Ахазом і Єремія з іншими царями — представляли вірних в історії міллеритів, які всі представляли вісників світла в бунті останніх днів. «Перша» криза останніх днів 1863 року і «остання» криза останніх днів — «великий землетрус» одинадцятого розділу Об’явлення (незабаром настане недільний закон) — представлені всіма цими пророчими лініями. Пророк із Юди представляє пророка, який відступив від своєї відповідальності і зрештою був похований у тій самій могилі, що й відступницький протестантизм. Його смерть і поховання стали наслідком того, що він вирішив приймати їжу та питво брехливого пророка з Вефілю.

The judgment of being overcome by the papacy (the king of Assyria) at the Sunday law, that was typified by the scattering of the northern and southern kingdoms of Jeroboam and Ahaz, aligns with the fate of the Judean prophet, for he died between a “lion” and an “ass.” The “lion” is the symbol of Babylon which in the last days is the papacy.

Суд про те, що при недільному законі папство (цар Ассирії) переможе, який був прообразно зображений розсіянням північного і південного царств Єровоама та Ахаза, узгоджується з долею юдейського пророка, бо він помер між «левом» і «ослом». «Лев» — символ Вавилона, який в останні дні є папством.

> And it came to pass, after he had eaten bread, and after he had drunk, that he saddled for him the ass, to wit, for the prophet whom he had brought back. And when he was gone, a lion met him by the way, and slew him: and his carcase was cast in the way, and the ass stood by it, the lion also stood by the carcase. And, behold, men passed by, and saw the carcase cast in the way, and the lion standing by the carcase: and they came and told it in the city where the old prophet dwelt. And when the prophet that brought him back from the way heard thereof, he said, It is the man of God, who was disobedient unto the word of the Lord: therefore the Lord hath delivered him unto the lion, which hath torn him, and slain him, according to the word of the Lord, which he spake unto him. And he spake to his sons, saying, Saddle me the ass. And they saddled him. And he went and found his carcase cast in the way, and the ass and the lion standing by the carcase: the lion had not eaten the carcase, nor torn the ass. And the prophet took up the carcase of the man of God, and laid it upon the ass, and brought it back: and the old prophet came to the city, to mourn and to bury him. And he laid his carcase in his own grave; and they mourned over him, saying, Alas, my brother! And it came to pass, after he had buried him, that he spake to his sons, saying, When I am dead, then bury me in the sepulchre wherein the man of God is buried; lay my bones beside his bones: For the saying which he cried by the word of the Lord against the altar in Bethel, and against all the houses of the high places which are in the cities of Samaria, shall surely come to pass. 1 Kings 13:11–32.

> І сталося, після того як він поїв хліба і напився, що він осідлав для нього осла, тобто для пророка, якого він повернув. І коли той пішов, лев зустрів його в дорозі й убив; і його труп лежав на дорозі, а осел стояв біля трупа, і лев також стояв біля трупа. І ось люди проходили повз і бачили труп, що лежав на дорозі, і лева, який стояв біля трупа; і вони прийшли та розповіли про це в місті, де жив старий пророк. І коли пророк, що повернув його з дороги, почув про це, він сказав: Це Божий чоловік, який не послухався слова Господнього; тому Господь віддав його левові, який роздер його і вбив його, за словом Господнім, яке Він сказав йому. І він сказав своїм синам: Осідлайте мені осла. І вони осідлали осла. І він пішов і знайшов його труп, що лежав на дорозі, і осла та лева, які стояли біля трупа; лев не з’їв трупа і не роздер осла. І пророк підняв труп Божого чоловіка, поклав його на осла й привіз назад; і старий пророк прийшов до міста, щоб оплакати його й поховати. І він поклав його труп у свій гріб; і вони оплакували його, кажучи: Ой, брате мій! І сталося, після того як він поховав його, що він сказав своїм синам: Коли я помру, то поховайте мене в гробниці, де похований Божий чоловік; покладіть мої кістки біля його кісток. Бо слово, яке він виголосив за словом Господнім проти жертовника у Вефілі та проти всіх домів на високих місцях, що в містах Самарії, неодмінно збудеться. 1 Царів 13:11-32.

The Judean prophet died between two symbols. The lion is a symbol of Babylon, and modern Babylon in the last days is the King of the North, who comes to his end with none to help in Daniel chapter eleven, verse forty-five. The mark of his authority is the worship of the sun, which is the fourth abomination, and where the fourth generation of Laodicean Adventism is portrayed as bowing toward the sun in Ezekiel chapter eight. In Miller’s dream he was shown that not only did the jewels get scattered and covered up, but also that the casket itself, which represented the Bible, was also torn apart.

Пророк з Юдеї помер між двома символами. Лев — символ Вавилону, а сучасний Вавилон в останні дні — це Цар Півночі, про якого в одинадцятому розділі книги Даниїла, у сорок п’ятому вірші, сказано, що він дійде свого кінця, і ніхто не допоможе йому. Ознакою його влади є поклоніння сонцю, що є четвертою мерзотою; і саме у восьмому розділі книги Єзекіїля четверте покоління лаодикійського адвентизму зображене як таке, що вклоняється сонцю. У сні Міллера йому було показано, що не лише дорогоцінності були розсипані й прикриті, але й сама шкатулка, яка символізувала Біблію, була розірвана на частини.

In the third generation of Adventism the work of introducing the use of the so-called modern translations of the Bible was promoted by the leadership of Adventism. Those so called modern translations were derived from a corrupted set of manuscripts that are promoted by the theologians of the man of sin, and apostate Protestantism. Miller’s casket was the King James Version that was translated from the uncorrupted manuscripts.

У третьому поколінні адвентизму керівництво просувало запровадження у вжиток так званих сучасних перекладів Біблії. Ці так звані сучасні переклади були створені на основі зіпсованого корпусу рукописів, який просувається богословами людини гріха та відступницьким протестантизмом. Скринька Міллера — це переклад короля Якова, здійснений з незіпсованих рукописів.

By the fourth generation of Laodicean Adventism, the church had joined the World Council of Churches, a confederacy of the Roman church and her daughters. Adventism argued for years, for the benefit of their sleeping flock, that they were simply “observers,” at the World Council of Churches, until the bylaws of the evil confederacy revealed that the status of an “observer,” represents a full voting member!

До четвертого покоління лаодикійського адвентизму церква вже приєдналася до Всесвітньої ради церков, конфедерації Римської церкви та її дочок. Адвентизм роками стверджував, задля своєї сплячої отари, що у Всесвітній раді церков вони були лише «спостерігачами», аж поки статутні положення цієї зловісної конфедерації не показали, що статус «спостерігача» означає повноправного члена з правом голосу!

In their fourth generation they twice awarded the “man of sin” a gold medal. At least one of the medals was imprinted with the Catholic understanding of the Second Coming of Christ, portraying Jesus placing His foot upon the earth at His return, and it included a Catholic sun-halo behind Christ, and the Catholic abridgment of the fourth commandment, which simply stated, “remember the Sabbath.” In a court proceeding (which is a legal pronouncement), the President of the General Conference gave testimony where he identified that the Seventh-day Adventist church used to believe the papacy was the antichrist, but that his church had long ago assigned that belief “to the historical trash heap.”

У їхньому четвертому поколінні вони двічі нагородили «людину гріха» золотою медаллю. Принаймні на одній із медалей було викарбувано католицьке розуміння Другого пришестя Христа, де Ісуса зображено таким, що під час Свого повернення ставить ногу на землю; також там був католицький сонячний німб позаду Христа й католицьке скорочення четвертої заповіді, яке просто говорило: «пам’ятай суботу». Під час судового провадження (що є юридично значущою заявою) Президент Генеральної Конференції надав свідчення, у яких зазначив, що Церква адвентистів сьомого дня колись вірила, ніби папство є антихристом, але що його церква вже давно віднесла це переконання «на історичне сміттєзвалище».

The fourth abomination (generation) is where the twenty-five leaders of the church of Jerusalem bow to the sun. The progressive abominations began with the image of jealousy that was set up at the entry, marking the beginning. The prophet from Judah ends up buried with apostate Protestantism, and the lion (Babylon) slays him, for he reverted to the methodology of apostate Protestantism, and is therefore unable to recognize that it is Rome that establishes the vision, and where there is no vision established by the symbol of the man of sin, you ultimately end up on the side of the man of sin.

Четверта мерзота (покоління) — це коли двадцять п’ять провідників церкви в Єрусалимі поклоняються сонцю. Послідовні мерзоти почалися з образу ревнощів, установленого при вході, що позначило початок. Пророк із Юдеї зрештою опиняється похованим разом із відступницьким протестантизмом, і лев (Вавилон) вбиває його, бо він повернувся до методології відступницького протестантизму і тому не в змозі визнати, що саме Рим установлює видіння; а там, де немає видіння, установленого символом людини гріха, ти зрештою опинишся на боці людини гріха.

> “Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist.” Kress Collection, 105.

> Ті, хто заплутуються у своєму розумінні слова і не розуміють, що означає антихрист, безперечно стануть на бік антихриста. Збірник Кресса, 105.

The Judean prophet was buried with the lying prophet of Bethel, who identified him as his “brother,” and he was found dead between two symbols. The “lion” represented his failure to understand the antichrist, and the “ass” is a symbol of Islam. Laodicean Adventism has already demonstrated through its silence concerning September 11, 2001, that it does not recognize that the subject of Islam of the third Woe is the Midnight Cry, latter rain message. Failure to recognize the message of the latter rain, is death! The latter rain began on September 11, 2001 when the mighty angel of Revelation eighteen descended, when the great buildings of New York City were thrown down. The “rain” is a message, and the message must be recognized to receive it.

Пророка з Юдеї поховали разом із лжепророком з Вефілю, який назвав його своїм «братом», і його знайшли мертвим між двома символами. «Лев» означав його нездатність зрозуміти антихриста, а «осел» є символом ісламу. Лаодикійський адвентизм уже засвідчив своєю мовчанкою щодо 11 вересня 2001 року, що він не визнає, що тема ісламу третього горя — це Опівнічний клич, звістка пізнього дощу. Невизнання звістки пізнього дощу — це смерть! Пізній дощ почався 11 вересня 2001 року, коли зійшов могутній ангел вісімнадцятого розділу Об’явлення, коли були повалені великі будівлі Нью-Йорка. «Дощ» — це звістка, і цю звістку потрібно розпізнати, щоб її прийняти.

> “We must not wait for the latter rain. It is coming upon all who will recognize and appropriate the dew and showers of grace that fall upon us. When we gather up the fragments of light, when we appreciate the sure mercies of God, who loves to have us trust Him, then every promise will be fulfilled. [Isaiah 61:11 quoted.] The whole earth is to be filled with the glory of God.” The Seventh-day Adventist Bible Commentary, volume 7, 984.

> «Ми не повинні чекати пізнього дощу. Він зійде на всіх, хто розпізнає і засвоїть росу і зливи благодаті, що падають на нас. Коли ми збираємо крихти світла, коли ми цінуємо вірні милості Бога, який любить, коли ми покладаємося на Нього, тоді сповниться кожна обітниця. [Цитується Ісая 61:11.] Уся земля має наповнитися славою Божою». Біблійний коментар Адвентистів сьомого дня, том 7, 984.

The “whole earth” knows what happened on September 11, 2001, but in order to receive the message that begins there and ultimately lightens the whole earth with God’s glory, the message must be recognized. The word “recognize,” means “to recollect or recover the knowledge of, either with an avowal of that knowledge or not. We recognize a person at a distance, when we recollect that we have seen him before, or that we have formerly known him. We recognize his features or his voice.” Webster’s 1828 Dictionary.

«Уся земля» знає, що сталося 11 вересня 2001 року, але щоб отримати послання, яке бере там початок і зрештою осяює всю землю Божою славою, це послання має бути розпізнане. Слово «recognize» означає «пригадати або відновити знання про щось, як із визнанням цього знання, так і без нього. Ми впізнаємо людину здалеку, коли пригадуємо, що бачили її раніше або що колись її знали. Ми впізнаємо його риси або його голос». Словник Вебстера 1828 року.

The only way that a Laodicean Adventist can recognize the latter rain message that arrived on September 11, 2001, is if they recognize that they have seen the same manifestation of divine power in the past. On August 11, 1840 the mighty angel of Revelation ten descended, when the prophecy of the second Woe of Islam was fulfilled. That history was perfectly repeated when on September 11, 2001 the mighty angel of Revelation eighteen descended when the prophecy of the third Woe of Islam was fulfilled, and the failure to recognize Islam of the third Woe, is to be carried by the wild Arabian ass to the death that is brought about by the lion of modern Babylon.

Єдиний спосіб, у який лаодикійський адвентист може розпізнати вістку пізнього дощу, що прийшла 11 вересня 2001 року, — це усвідомити, що в минулому він уже бачив те саме виявлення Божої сили. 11 серпня 1840 року зійшов могутній ангел десятого розділу Одкровення, коли сповнилося пророцтво про друге горе ісламу. Та історія досконало повторилася, коли 11 вересня 2001 року зійшов можутьній ангел вісімнадцятого розділу Одкровення, коли сповнилося пророцтво про третє горе ісламу, а невизнання ісламу як третього горя означає бути понесеним диким арабським ослом до смерті, яку приносить лев сучасного Вавилона.

The drunkards of Ephraim, who cannot read the book that is sealed, cannot see the repetition of Millerite history, for that recognition is based upon the latter rain methodology of “line upon line.” The concept that the manifestation of the power of God in Millerite history is repeated in the last days cannot be sustained by the methodology of apostate Protestantism and Catholicism.

П’яниці Єфраїма, які не можуть прочитати запечатану книгу, не можуть побачити повторення історії міллеритів, бо таке розпізнання ґрунтується на методології пізнього дощу «рядок на рядок». Твердження, що вияв сили Божої в історії міллеритів повторюється в останні дні, не може бути обґрунтоване методологією відступницького протестантизму та католицизму.

> “The angel who unites in the proclamation of the third angel’s message is to lighten the whole earth with his glory. A work of world-wide extent and unwonted power is here foretold. The advent movement of 1840–44 was a glorious manifestation of the power of God; the first angel’s message was carried to every missionary station in the world, and in some countries there was the greatest religious interest which has been witnessed in any land since the Reformation of the sixteenth century; but these are to be exceeded by the mighty movement under the last warning of the third angel.” The Great Controversy, 611.

> Ангел, який приєднується до проголошення вістки третього ангела, має осяяти всю землю своєю славою. Тут передвіщається справа світового розмаху й небувалої сили. Адвентний рух 1840–44 років був славним виявом Божої сили; вістка першого ангела була донесена до кожної місіонерської станції у світі, а в деяких країнах спостерігався найбільший релігійний інтерес, який будь-де було засвідчено від часів Реформації XVI століття; але все це буде перевершено могутнім рухом, пов’язаним з останнім попередженням третього ангела.

The blind leaders of modern Israel are forced by their methodology to reject the truth that there will be a repetition of the manifestation of the power of God in the last days, as was in former years.

Сліпі лідери сучасного Ізраїлю через свою методологію змушені відкидати істину про те, що в останні дні відбудеться повторне виявлення Божої сили, як це було в минулі роки.

> “Here we see that the church—the Lord’s sanctuary—was the first to feel the stroke of the wrath of God. The ancient men, those to whom God had given great light and who had stood as guardians of the spiritual interests of the people, had betrayed their trust. They had taken the position that we need not look for miracles and the marked manifestation of God’s power as in former days. Times have changed. These words strengthen their unbelief, and they say: The Lord will not do good, neither will He do evil. He is too merciful to visit His people in judgment. Thus ‘Peace and safety’ is the cry from men who will never again lift up their voice like a trumpet to show God’s people their transgressions and the house of Jacob their sins. These dumb dogs that would not bark are the ones who feel the just vengeance of an offended God. Men, maidens, and little children all perish together.” Testimonies, volume 5, 211.

> Тут ми бачимо, що церква — Господня святиня — першою відчула удар Божого гніву. Старійшини, ті, кому Бог дав велике світло і які стояли як охоронці духовних інтересів народу, зрадили покладену на них довіру. Вони зайняли позицію, що нам не слід чекати чудес і явних проявів Божої сили, як у колишні дні. Часи змінилися. Ці слова зміцнюють їхнє невір’я, і вони кажуть: Господь не вчинить добра, ані зла. Він надто милостивий, щоб відвідати Свій народ судом. Так «Мир і безпека» — це крик людей, які вже ніколи не піднімуть свій голос, мов сурму, щоб показати Божому народові їхні переступи, а домові Якова — їхні гріхи. Ці німі пси, що не гавкали, — саме вони відчувають справедливу відплату ображеного Бога. Чоловіки, діви і малі діти всі разом гинуть. Свідчення, том 5, 211.

The Laodicean blindness of the learned men who rule the unlearned of Jerusalem are unable to recognize the latter rain, for not only do they employ a corrupted biblical methodology, but the conclusions their false reasoning puts them in a position where they will deny any future manifestation of the power of God, as in former ages. Yet Malachi three identifies that when the Messenger of the Covenant purifies the sons of Levi, then the offering will be as in days of old.

Лаодикійська сліпота вчених мужів, які панують над неосвіченими Єрусалима, не дозволяє їм розпізнати пізній дощ, бо вони не лише користуються спотвореною біблійною методологією, а й висновки, до яких приводить їхнє хибне міркування, ставлять їх у становище, коли вони заперечуватимуть будь-який майбутній прояв Божої сили, як у минулі віки. Однак третій розділ Малахії засвідчує, що коли Посланець Заповіту очистить синів Левія, тоді приношення буде, як у давні дні.

> “The True Witness declares, ‘I know thy works.’ ‘Repent, and do the first works.’ This is the true test, the evidence that the Spirit of God is working in the heart to imbue you with his love. ‘I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ The church is like the unproductive tree which, receiving the dew and rain and sunshine, should have produced an abundance of fruit, but on which the divine search discovers nothing but leaves. Solemn thought for our churches! solemn, indeed, for every individual! Marvelous is the patience and forbearance of God; but ‘except thou repent,’ it will be exhausted; the churches, our institutions, will go from weakness to weakness, from cold formality to deadness, while they are saying, ‘I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.’ The True Witness says, ‘And knowest not that thou art wretched, and miserable, and poor, and blind, and naked.’ Will they ever see clearly their condition?

> Правдивий Свідок проголошує: 'Я знаю твої діла.' 'Покайся і чини перші діла.' Це справжнє випробування, свідчення того, що Дух Божий діє в серці, щоб пройняти тебе своєю любов’ю. 'Я швидко прийду до тебе і зрушу твій свічник з його місця, якщо не покаєшся.' Церква подібна до безплідного дерева, яке, отримуючи росу, дощ і сонце, мало б принести рясний плід, але на якому божественний пошук виявляє лише листя. Серйозна думка для наших церков! Серйозна, справді, для кожного зокрема! Дивовижні терпіння і довготерпіння Бога; але, 'якщо не покаєшся', вони вичерпаються; церкви, наші установи, переходитимуть від слабкості до слабкості, від холодної формальності до мертвості, тоді як вони говоритимуть: 'Я багатий, збагатився і не маю потреби ні в чому.' Правдивий Свідок каже: 'І не знаєш, що ти нещасний, і жалюгідний, і вбогий, і сліпий, і нагий.' Чи побачать вони коли-небудь ясно свій стан?

> “There is to be in the churches a wonderful manifestation of the power of God, but it will not move upon those who have not humbled themselves before the Lord, and opened the door of the heart by confession and repentance. In the manifestation of that power which lightens the earth with the glory of God, they will see only something which in their blindness they think dangerous, something which will arouse their fears, and they will brace themselves to resist it. Because the Lord does not work according to their ideas and expectations, they will oppose the work. ‘Why,’ they say, ‘should not we know the Spirit of God, when we have been in the work so many years?’—Because they did not respond to the warnings, the entreaties of the messages of God, but persistently said, ‘I am rich, and increased with goods, and have need of nothing.’ Talent, long experience, will not make men channels of light, unless they place themselves under the bright beams of the Sun of Righteousness, and are called, and chosen, and prepared by the endowment of the Holy Spirit. When men who handle sacred things will humble themselves under the mighty hand of God, the Lord will lift them up. He will make them men of discernment—men rich in the grace of his Spirit. Their strong, selfish traits of character, their stubbornness, will be seen in the light shining from the Light of the world. ‘I will come unto thee quickly, and will remove thy candlestick out of his place, except thou repent.’ If you seek the Lord with all your heart, he will be found of you.” Review and Herald, December 23, 1890.

> "У церквах має бути дивовижне виявлення сили Божої, але воно не торкнеться тих, хто не впокорився перед Господом і не відчинив двері серця через визнання гріхів і покаяння. У виявленні тієї сили, що осяює землю славою Божою, вони бачитимуть лише щось, що у своїй сліпоті вважатимуть небезпечним, щось, що збудить їхні страхи, і вони стануть на опір. Оскільки Господь не діє відповідно до їхніх уявлень і очікувань, вони противитимуться справі. 'Чому, — кажуть вони, — хіба ми не повинні знати Духа Божого, коли ми стільки років у праці?' — Тому що вони не відгукнулися на попередження, на благання Божих послань, а вперто говорили: 'Я багатий, розбагатів і ні в чому не маю потреби.' Талант, тривалий досвід не зроблять людей каналами світла, якщо вони не стануть під яскраві промені Сонця Праведності й не будуть покликані, вибрані та приготовані наділенням Святого Духа. Коли люди, що мають справу зі святими речами, упокоряться під міцною рукою Божою, Господь піднесе їх. Він зробить їх людьми розсудливими — людьми, багатими благодаттю Його Духа. Їхні сильні, егоїстичні риси характеру, їхня впертість стануть явними у світлі, що сяє від Світла світу. 'Я скоро прийду до тебе і зрушу світильник твій з місця його, якщо не покаєшся.' Якщо ви шукатимете Господа всім своїм серцем, Він дасть Себе знайти вам." Review and Herald, 23 грудня 1890 р.

The Judean prophet’s death is represented by both the “lion” of modern Babylon, which is the prophetic symbol that establishes the vision of prophetic history, and also by the “ass.” The first mention of Islam in the Scriptures is when Ishmael is introduced as a “wild man.”

Смерть юдейського пророка представлена і «левом» сучасного Вавилона, який є пророчим символом, що формує видіння пророчої історії, а також «ослом». Перша згадка про іслам у Писанні — це коли Ізмаїла представлено як «дику людину».

> And he will be a wild man; his hand will be against every man, and every man’s hand against him; and he shall dwell in the presence of all his brethren. Genesis 16:12.

> І він буде дикою людиною; рука його буде проти кожного, і рука кожного — проти нього; і він житиме перед лицем усіх своїх братів. Буття 16:12.

The rule of first mention in the Scriptures identifies that all the characteristics of the symbol be contained therein, for God’s Word is a seed, and a seed possesses all the DNA necessary to bring to fruition the entire plant. The word translated as “wild man,” is the word for the “wild Arabian ass.” The “ass” in the Scriptures of truth is one of the symbols of Islam.

Правило першої згадки в Писанні визначає, що всі характеристики символу містяться в першій згадці, адже Боже Слово — це насіння, а насіння має всю ДНК, необхідну, щоб довести до плодоношення всю рослину. Слово, перекладене як «дика людина», є словом для «дикого аравійського віслюка». «Віслюк» у Писаннях істини є одним із символів ісламу.

The message of Ezekiel in chapter thirty-seven that brings the dead bones to life where they stand up as a mighty army, is the message of Islam of the third Woe, and that message is the message of the Midnight Cry of the last days. Sister White directly teaches that Christ’s triumphal entry into Jerusalem represented the message of the Midnight Cry.

Звістка Єзекіїля у тридцять сьомому розділі, у якій мертві кості оживають і стають на ноги як могутнє військо, — це звістка ісламу третього горя, і ця звістка є звісткою Опівнічного Крику останніх днів. Сестра Вайт безпосередньо навчає, що тріумфальний в’їзд Христа в Єрусалим представляв звістку Опівнічного Крику.

> “The midnight cry was not so much carried by argument, though the Scripture proof was clear and conclusive. There went with it an impelling power that moved the soul. There was no doubt, no questioning. Upon the occasion of Christ’s triumphal entry into Jerusalem, the people who were assembled from all parts of the land to keep the feast, flocked to the Mount of Olives, and as they joined the throng that were escorting Jesus, they caught the inspiration of the hour, and helped to swell the shout, ‘Blessed is he that cometh in the name of the Lord!’ [Matthew 21:9.] In like manner did unbelievers who flocked to the Adventist meetings—some from curiosity, some merely to ridicule—feel the convincing power attending the message, ‘Behold, the Bridegroom cometh!’” Spirit of Prophecy, volume 4, 250.

> Опівнічний клич ґрунтувався не стільки на аргументах, хоча біблійні докази були ясні й беззаперечні. Його супроводжувала спонукальна сила, що зворушувала душу. Не було ані сумніву, ані вагань. Під час урочистого входу Христа в Єрусалим люди, що зібралися з усіх частин країни на свято, стікалися на Оливну гору, і, приєднуючись до натовпу, що супроводжував Ісуса, переймали натхнення тієї години та підсилювали вигук: «Благословен, хто йде в ім’я Господнє!» [Матвія 21:9.] Так само й невіруючі, які стікалися на адвентистські зібрання — дехто з цікавості, дехто лише щоб поглузувати — відчували переконливу силу, що супроводжувала звістку: «Ось, Жених іде!» Дух пророцтва, том 4, 250.

The Revelation of Jesus Christ is the final message that is unsealed in the last days and it includes Islam of the third Woe. When Christ, who is the message that is unsealed, entered Jerusalem, and thus typified the Midnight Cry of the last days, He was carried (His message was carried) by an “ass”. The final message of Christ’s righteousness is carried by Islam.

Одкровення Ісуса Христа — це остаточне послання, яке розкривається в останні дні, і воно включає іслам третього горя. Коли Христос, який є посланням, що розкривається, увійшов у Єрусалим і таким чином прообразив опівнічний крик останніх днів, його ніс (його послання було пронесене) «осел». Остаточне послання Христової праведності переноситься ісламом.

Islam was, is, and will be a wild man, as represented by the wild Arabian ass, and any who wish to see (and there are many who don’t wish to see), can easily “recognize,” that the warfare that is now being carried out by Islam is wild insanity. The willingness to commit suicide, believing there will be some great sexual reward in the hereafter is satanic insanity. The first mention of Islam identified that Islam would be a wild man.

Іслам був, є і буде дикою людиною, як це представлено образом дикого аравійського осла, і кожен, хто хоче це бачити (а багато хто не хоче цього бачити), може легко «усвідомити», що війна, яку зараз веде іслам, — це дике божевілля. Готовність вчинити самогубство, вірячи, що в загробному житті буде якась велика сексуальна нагорода, — це сатанинське божевілля. Перша згадка про іслам зазначала, що іслам буде дикою людиною.

Islam’s warfare brings all mankind together to fight the escalating warfare of the third Woe. Islam is the prophetic logic for the implementation of a one-world government, and the globalists teach that they purposely introduced the Jews back into the land of Israel after World War Two, that they might use the ancient hatred of Islam towards the Jews to initiate a Third World War. The globalists believe, and have taught for decades, that they will need a Third World War to bring about their one-world government. The globalists’ corrupted motivations, as expressed with their own words, fits into the biblical role of Islam.

Війна ісламу об’єднує все людство для боротьби з ескалацією війни третього «Горе». Іслам є пророчою логікою для втілення єдиного світового уряду, а глобалісти навчають, що вони навмисно повернули євреїв до землі Ізраїлю після Другої світової війни, аби використати давню ненависть ісламу до євреїв для розв’язання Третьої світової війни. Глобалісти вважають і протягом десятиліть навчали, що їм знадобиться Третя світова війна, щоб встановити свій єдиний світовий уряд. Порочні мотиви глобалістів, як висловлено їхніми власними словами, вписуються в біблійну роль ісламу.

Possibly the most serious piece of Ishmael’s prophetic DNA, in the verse where he is first mentioned, is the fact that his spirit, which is the spirit of a “wild man,” “dwells in the presence of all his brethren.” The idea that it is only some sects of radical Islam that will be involved in the third Woe, does not square with God’s Word. The common politically correct view that there are a few bad apples in every religious persuasion, and that the majority of the Muslim religion are peace-loving citizens, does not agree with either their own holy book, or the Bible.

Можливо, найсерйознішою рисою пророчої ДНК Ізмаїла у вірші, де його вперше згадано, є те, що його дух, який є духом «дикої людини», «мешкає в присутності всіх своїх братів». Уявлення, що лише деякі секти радикального ісламу будуть задіяні в третьому Горі, не узгоджується з Божим Словом. Поширена політкоректна думка, що в кожному релігійному вченні є кілька паршивих яблук і що більшість мусульман є миролюбними громадянами, не узгоджується ані з їхньою власною священною книгою, ані з Біблією.

The Koran teaches that it is the duty of every follower of Allah to bring the entire world into conformity to Sharia law, and the first mention of Islam in the book of Genesis identifies that the “wild man” spirit of Ishmael will be in every follower of Islam. The Koran directly teaches its adherents to feign decency when they live in areas where they do not yet have the ability to force their religious rule upon the population, much like Catholicism.

Коран навчає, що обов’язок кожного послідовника Аллаха — привести весь світ у відповідність до шаріату, а перша згадка про іслам у книзі Буття вказує на те, що дух «дикої людини» Ізмаїла буде в кожному послідовнику ісламу. Коран прямо навчає своїх послідовників удавати порядність, коли вони живуть у місцевостях, де ще не мають змоги нав’язати населенню свої релігійні закони, подібно до католицизму.

The prophet from Judah confronted Jeroboam when his kingdom was first inaugurated. Apostate Protestantism began in 1844, and it was immediately confronted by Millerite Adventism who had entered the Most Holy Place and discovered the law of God, including the seventh-day Sabbath. Millerite Adventism was told, as represented by Jeremiah, to return to God, but never to return to the “assembly of mockers.” The prophet from Judah was told to not return the same way he came, nor eat or drink the food of the lying prophet of Bethel, but he did so. The prophet from Judah’s death was symbolically placed between two symbols, that represented the papacy and Islam. Laodicean Adventism cannot see those two truths for in 1863, they poked out their own spiritual eyes, and began the process of covering the jewels and methodology employed by William Miller in order to establish the foundations of Adventism with counterfeit coins and jewels, and the methodology of apostate Protestantism and Catholicism.

Пророк із Юди виступив проти Єровоама, коли його царство щойно було започатковане. Відступницький протестантизм розпочався 1844 року, і йому негайно протистояв мілеритський адвентизм, який увійшов до Святого Святих і відкрив закон Божий, включно із суботою сьомого дня. Мілеритському адвентизму було сказано, як це представлено Єремією, повернутися до Бога, але ніколи не повертатися до «зібрання насмішників». Пророку з Юди було сказано не повертатися тією самою дорогою, якою він прийшов, і не їсти та не пити їжі лжепророка з Вефіля, але він так і зробив. Смерть пророка з Юди була символічно поміщена між двома символами, які представляли папство та іслам. Лаодикійський адвентизм не може бачити цих двох істин, бо 1863 року вони викололи собі духовні очі й розпочали процес приховування коштовностей і методології, які застосовував Вільям Міллер, щоб закласти підвалини адвентизму за допомогою фальшивих монет і коштовностей та методології відступницького протестантизму й католицизму.

The “dirt brush Man” is now sweeping His floor and restoring the jewels and giving them to Miller to place upon his table, but Adventism is blinded by the belief that they are the remnant people who were raised up as His people in 1844.

«Чоловік із підмітальною щіткою» тепер підмітає Його підлогу та повертає коштовності, віддаючи їх Міллеру, щоб той поклав їх на свій стіл, але Адвентизм засліплений вірою, що вони є залишком народу, який був піднесений як Його народ у 1844 році.

> And think not to say within yourselves, We have Abraham to our father: for I say unto you, that God is able of these stones to raise up children unto Abraham. And now also the ax is laid unto the root of the trees: therefore every tree which bringeth not forth good fruit is hewn down, and cast into the fire. I indeed baptize you with water unto repentance: but he that cometh after me is mightier than I, whose shoes I am not worthy to bear: he shall baptize you with the Holy Ghost, and with fire: Whose fan is in his hand, and he will thoroughly purge his floor, and gather his wheat into the garner; but he will burn up the chaff with unquenchable fire. Matthew 3:9–12.

> І не думайте казати в собі: Маємо Авраама за батька; бо кажу вам, що Бог спроможний із цих каменів зробити дітей Авраамові. І вже й сокира прикладена до кореня дерев; отож кожне дерево, що не приносить доброго плоду, зрубується й у вогонь вкидається. Я ж хрещу вас водою на покаяння; але Той, хто йде за мною, сильніший за мене, взуття Його я недостойний понести; Він хреститиме вас Духом Святим і вогнем. Віяло в Його руці, і Він ретельно очистить свій тік, і збере свою пшеницю у житницю; а полову спалить невгасимим вогнем. Матвія 3:9-12.

Laodicean Adventism will be spewed out of the mouth of the Lord, except for those individuals who might repent. Laodicean Adventism is to be buried in the same grave as the former covenant people who rejected Miller’s message are buried in, for they are now, also a former covenant people in relation to the one hundred and forty-four thousand. The rebellion of 1863 is illustrated by the prophet who came from Judah, who also left a prediction of king Josiah.

Лаодикійський адвентизм буде вивергнутий з уст Господа, за винятком тих осіб, які, можливо, покаються. Лаодикійський адвентизм має бути похований у тій самій могилі, в якій похований колишній народ завіту, що відкинув вістку Міллера, бо вони тепер також є колишнім народом завіту щодо ста сорока чотирьох тисяч. Заколот 1863 року ілюструється пророком з Юди, який також залишив пророцтво про царя Йосію.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “Instead of becoming like the world, we are to become more and more distinct from the world. Satan has combined and will continue to combine with the churches in making a masterly effort against the truth of God. Everything that is done by God’s people to make inroads upon the world will call forth determined opposition from the powers of darkness. The enemy’s last great conflict will be a most determined one. It will be the last battle between the powers of darkness and the powers of light. Every true child of God will fight bravely on the side of Christ. Those who in this great crisis allow themselves to be more on the side of the world than of God, will eventually place themselves wholly on the side of the world. Those who become confused in their understanding of the word, who fail to see the meaning of antichrist, will surely place themselves on the side of antichrist. There is no time now for us to assimilate with the world. Daniel is standing in his lot and in his place. The prophecies of Daniel and of John are to be understood. They interpret each other. They give to the world truths which everyone should understand. These prophecies are to be witness in the world. By their fulfillment in these last days, they will explain themselves.

> Замість того, щоб уподібнюватися світові, ми маємо все більше й більше відрізнятися від нього. Сатана поєднав і далі поєднуватиме свої сили з церквами, здійснюючи майстерний наступ проти Божої істини. Усе, що робить Божий народ, аби впливати на світ, викличе рішучий опір сил темряви. Остання велика сутичка ворога буде вкрай запеклою. Це буде остання битва між силами темряви та силами світла. Кожна істинна дитина Божа мужньо битиметься на боці Христа. Ті, хто в цій великій кризі дозволять собі бути більше на боці світу, ніж Бога, зрештою стануть цілковито на бік світу. Ті, що заплутаються у своєму розумінні слова, що не побачать значення антихриста, напевно стануть на бік антихриста. Тепер немає часу нам зливатися зі світом. Даниїл стоїть у своєму жеребі й на своєму місці. Пророцтва Даниїла й Івана мають бути зрозумілі. Вони тлумачать одне одного. Вони дають світові істини, які кожен повинен розуміти. Ці пророцтва мають бути свідченням у світі. Через своє сповнення в ці останні дні вони самі себе пояснять.

> “The Lord is about to punish the world for its iniquity. He is about to punish religious bodies for their rejection of the light and truth which has been given them. The great message, combining the first, second, and third angel’s messages, is to be given to the world. This is to be the burden of our work. Those who truly believe in Christ will openly conform to the law of Jehovah. The Sabbath is the sign between God and His people, and we are to make visible our conformity to the law of God by observing the Sabbath. It is to be the mark of distinction between God’s chosen people and the world. It means much to be true to God. This embraces health reform. It means that our diet must be simple, that we must be temperate in all things. The many varieties of food so often seen on tables is not necessary, but highly injurious. Mind and body are to be preserved in the best condition of health. Only those who have been trained in the knowledge and fear of God should be chosen to take responsibilities. Those who have been long in the truth, yet who cannot distinguish between the pure principles of righteousness and the principles of evil, whose understanding in regard to justice, mercy, and the love of God is beclouded, should be relieved of responsibility.

> Господь незабаром покарає світ за його беззаконня. Він незабаром покарає релігійні організації за їхнє відкидання світла й істини, які були їм дані. Велика вістка, що поєднує першу, другу і третю ангельські вісті, має бути проголошена світові. Це має стати суттю нашої роботи. Ті, хто щиро вірить у Христа, будуть відкрито коритися закону Єгови. Субота є знаменням між Богом і Його народом, і ми маємо виявляти наш послух Божому закону, дотримуючись суботи. Вона має бути ознакою відмінності між обраним Божим народом і світом. Бути вірним Богові багато важить. Це охоплює реформу здоров’я. Це означає, що наш раціон має бути простим, що ми маємо бути поміркованими в усьому. Безліч різновидів їжі, яку так часто бачимо на столах, не є потрібною, але надзвичайно шкідливою. Розум і тіло слід зберігати в найкращому стані здоров’я. Слід доручати відповідальність лише тим, хто був вихований у пізнанні та страху Божому. Тих, хто давно в істині, але не може розрізняти чисті принципи праведності й принципи зла, чиє розуміння щодо справедливості, милості та Божої любові затьмарене, слід звільнити від відповідальності.

> “God has important lessons for his people to learn. Had these lessons been learned before, his cause would not be where it is today. One thing must be done. The truth is not to be withheld from ministers or men in positions of responsibility for fear of incurring their displeasure. There are to be connected with our institutions men who with meekness and in wisdom will declare the whole counsel of God. God’s wrath is kindled against those who in carnal security and price have shown contempt for his management. They are endangering the prosperity of the cause.

> Бог має для Свого народу важливі уроки, яких слід навчитися. Якби ці уроки були засвоєні раніше, Його справа не була б там, де вона є сьогодні. Потрібно зробити одне: правду не слід приховувати від служителів чи людей на відповідальних посадах через страх викликати їхнє невдоволення. З нашими установами мають бути пов’язані люди, які з лагідністю і мудрістю проголошуватимуть усю волю Божу. Гнів Божий запалився проти тих, хто у плотській безпечності та гордості виявили презирство до Його керівництва. Вони ставлять під загрозу процвітання справи.

> “Every false way is a deception, and if sustained, will in the end bring destruction. Thus the Lord permits those who maintain false plans to be destroyed. At the very time when praise and adulation is heard, sudden destruction comes. There are those who, notwithstanding they know of the reproof received by others, because of unfaithfulness, turn away from admonition. These are doubly guilty. They knew the Lord’s will and did it not. Their punishment will be proportionate to their guilt. They would not take heed to the word of the Lord.” Kress Collection, 105, 106.

> "Кожний неправдивий шлях є обманом, і якщо його підтримувати, він зрештою принесе загибель. Отже, Господь допускає загибель тих, хто тримається неправдивих планів. Саме тоді, коли лунають похвали й славослів’я, приходить раптова загибель. Є такі, які, попри те, що знають про докір, отриманий іншими за невірність, відвертаються від напоумлення. Вони подвійно винні. Вони знали волю Господню і не виконали її. Їхнє покарання буде співмірним із їхньою провиною. Вони не хотіли зважати на слово Господнє." Kress Collection, 105, 106.

Back to Articles