Article

# The Book of Daniel - Number One-Hundred and Twenty-Eight

Книга Даниїла — номер сто двадцять вісім

The Prophetic Significance of Christ’s Baptism and Temptation: Unveiling the Characteristics of Three World Powers

Пророче значення хрещення та спокушення Христа: розкриття характерних рис трьох світових держав

Author

Jeff Pippenger

Published

March 10, 2024

Formats

PDF
Word

The sealing began on September 11, 2001 when the mighty angel of chapter eighteen of Revelation descended. His descent was typified by the descent of the angel of Revelation ten on August 11, 1840, and also by the descent of the Holy Spirit at Christ’s baptism. Christ’s baptism points forward to the latter rain descending when the great buildings of New York City were brought down. The power from above began, and also at that time the power from beneath (bottomless pit) would be manifested, for God’s Word never fails.

Запечатування почалося 11 вересня 2001 року, коли зійшов могутній ангел вісімнадцятого розділу книги Об’явлення. Його зішестя було прообразно показане зішестям ангела десятого розділу книги Об’явлення 11 серпня 1840 року, а також зішестям Святого Духа під час хрещення Христа. Хрещення Христа вказує наперед на зішестя пізнього дощу, коли були повалені великі будівлі міста Нью-Йорк. Сила згори почала діяти, і тоді ж мала виявитися сила знизу (безодні), бо Боже Слово ніколи не підводить.

When Christ was baptized, He immediately went into the wilderness and fasted for forty days, after which He was tempted by Satan with three temptations. Each of those three temptations represent primary characteristics of each of the three powers who lead the world to Armageddon. Those three temptations were pride, a characteristic of the dragon; appetite, a characteristic of the beast, and presumption, a characteristic of the false prophet. Pride and self-exaltation are represented by Lucifer in the classic description of Isaiah.

Коли Христос був охрещений, Він негайно пішов у пустелю й постив сорок днів, після чого Сатана спокушав Його трьома спокусами. Кожна з тих трьох спокус представляє основні риси кожної з трьох сил, що ведуть світ до Армагеддону. Тими трьома спокусами були: гординя — риса дракона; апетит — риса звіра; і самовпевненість — риса лжепророка. Гординя й самозвеличення представлені Люцифером у класичному описі Ісаї.

> How art thou fallen from heaven, O Lucifer, son of the morning! how art thou cut down to the ground, which didst weaken the nations! For thou hast said in thine heart, I will ascend into heaven, I will exalt my throne above the stars of God: I will sit also upon the mount of the congregation, in the sides of the north: I will ascend above the heights of the clouds; I will be like the most High. Yet thou shalt be brought down to hell, to the sides of the pit. They that see thee shall narrowly look upon thee, and consider thee, saying, Is this the man that made the earth to tremble, that did shake kingdoms. Isaiah 14:12–16.

> Як упав ти з неба, о Люцифере, сину ранку! Як ти повалений на землю, ти, що ослаблював народи! Бо ти сказав у своєму серці: Зійду на небо, піднесу свій престол над Божими зорями; сяду також на горі зборів, на краю півночі; підіймуся понад висоти хмар; буду подібний до Всевишнього. Та ти будеш скинутий до пекла, до країв ями. Ті, що побачать тебе, пильно вдивлятимуться в тебе й роздумуватимуть про тебе, кажучи: Чи це той чоловік, що землю примушував тремтіти, що царства хитав? Ісая 14:12-16.

Five times Lucifer proclaims in his heart “I will.” Satan, once named the “light bearer” (Lucifer), who now only bears darkness, is he “that did shake the nations.” Prophetically he is associated with the “nations,” for he is the leader of the evil confederacy of the nations, and the confederacy of merchants identified in Revelation chapters seventeen and eighteen.

П’ять разів Люцифер проголошує у своєму серці: «Я буду». Сатана, колись названий «Світлоносцем» (Люцифером), який тепер несе лише темряву, — той, «що потряс народи». Пророчо він пов’язаний із «народами», бо він — очільник злої конфедерації народів і конфедерації купців, описаних у сімнадцятому та вісімнадцятому розділах Об’явлення.

> “Kings and rulers and governors have placed upon themselves the brand of antichrist, and are represented as the dragon who goes to make war with the saints—with those who keep the commandments of God and who have the faith of Jesus.” Testimonies to Ministers, 38.

> Царі, правителі та губернатори наклали на себе тавро антихриста і зображені як дракон, що йде воювати зі святими — з тими, хто дотримується Божих заповідей і має віру Ісуса. Свідчення для служителів, 38.

At Christ’s baptism the Holy Spirit descended, typifying post-September 11, 2001. After His baptism Satan tempted Christ with the offer to give Christ the power Satan uses to rule the kingdoms of the world, for at the fall of Adam, Satan had become the ruler of the kingdoms of the world.

Під час хрещення Христа Святий Дух зійшов, символізуючи період після 11 вересня 2001 року. Після Його хрещення Сатана спокушав Христа, пропонуючи надати Христові ту владу, якою Сатана користується, щоб правити царствами світу, бо внаслідок гріхопадіння Адама Сатана став правителем царств світу.

> And the devil, taking him up into an high mountain, showed unto him all the kingdoms of the world in a moment of time. And the devil said unto him, All this power will I give thee, and the glory of them: for that is delivered unto me; and to whomsoever I will I give it. If thou therefore wilt worship me, all shall be thine. And Jesus answered and said unto him, Get thee behind me, Satan: for it is written, Thou shalt worship the Lord thy God, and him only shalt thou serve. Luke 4:5–8.

> І диявол, повівши Його на високу гору, показав Йому всі царства світу в одну мить. І сказав Йому диявол: Усю цю владу і їхню славу дам Тобі, бо вона передана мені, і кому хочу, тому її даю. Отже, якщо Ти поклонишся мені, усе буде Твоє. А Ісус у відповідь сказав йому: Відійди від Мене, Сатано, бо написано: Господу, Богові твоєму, поклонятимешся і Йому одному служитимеш. Луки 4:5–8.

Two primary characteristics of papal Rome (the beast), is her fornication and the poisoned “food” and drink she distributes.

Дві основні ознаки папського Риму (звір) — її блуд і отруєні «їжа» та напої, які вона поширює.

> Notwithstanding I have a few things against thee, because thou sufferest that woman Jezebel, which calleth herself a prophetess, to teach and to seduce my servants to commit fornication, and to eat things sacrificed unto idols. Revelation 2:14.

> Однак маю дещо проти тебе, бо ти допускаєш ту жінку Єзавель, яка називає себе пророчицею, навчати і зводити Моїх рабів чинити розпусту та їсти ідоложертовне. Об’явлення 2:14.

The “food” and drink she provides is her false doctrines.

"Їжа" і напій, які вона надає, — це її хибні вчення.

> “The great sin charged against Babylon is that she ‘made all nations drink of the wine of the wrath of her fornication.’ This cup of intoxication which she presents to the world represents the false doctrines that she has accepted as the result of her unlawful connection with the great ones of the earth.” The Great Controversy, 388.

> Великий гріх, який ставлять Вавилону у провину, полягає в тому, що вона «напоїла всі народи вином люті своєї розпусти». Ця чаша сп’яніння, яку вона подає світові, символізує фальшиві доктрини, які вона прийняла внаслідок свого незаконного зв’язку з вельможами землі. Велика боротьба, 388.

The beast of Catholicism also deceives the world by her sorceries, which is once again something that is taken internally.

Звір католицизму також обманює світ своїми чаклунствами, які, знову ж таки, вживаються внутрішньо.

> And the light of a candle shall shine no more at all in thee; and the voice of the bridegroom and of the bride shall be heard no more at all in thee: for thy merchants were the great men of the earth; for by thy sorceries were all nations deceived. Revelation 18:23.

> І світло свічки вже більше не засяє у тобі; і голос жениха та нареченої вже більше не буде чути у тобі: бо твої купці були вельможами землі; бо твоїми чарами були обмануті всі народи. Об’явлення 18:23.

The Greek word translated as “sorceries,” is pharmakeia, meaning medications. The golden cup in her hand, represents not only a cup to drink wine from, but also the cup where her magical medical potions are prepared and delivered. In the modern world today, those magical potions are delivered in needles, not so much in a cup. When Satan appears after the soon-coming Sunday law, he will perform miracles of healing. The miracles associated with the potions and false doctrines of the papacy, was represented by Satan telling Christ to perform a miracle in turning the stone into bread.

Грецьке слово, перекладене як «чаклунства», — pharmakeia, що означає медикаменти. Золота чаша в її руці символізує не лише чашу для пиття вина, але й посудину, у якій готують і подають її магічне лікарське зілля. У сучасному світі це магічне зілля вводять за допомогою шприців, а не з чаші. Коли Сатана з’явиться після недільного закону, який незабаром буде запроваджено, він чинитиме чудеса зцілення. Чудеса, пов’язані із зіллям і фальшивими вченнями папства, були представлені тим, що Сатана сказав Христові звершити диво — перетворити камінь на хліб.

The prophetic history before and after the Sunday law possesses the same characteristics. The image of the beast testing period for Adventism leading to the Sunday law in the United States typifies the image of the beast testing period for the entire world. This is why we are informed that, “the same crisis will come upon our people in all parts of the world.”

Пророча історія до і після недільного закону має ті самі риси. Період випробування образом звіра для адвентизму, що веде до недільного закону в Сполучених Штатах, є прообразом періоду випробування образом звіра для всього світу. Тому нам сказано, що «та сама криза спіткає наш народ у всіх частинах світу».

The miracles of satanic healings that are accomplished by Satan after the Sunday law, represent the “sorceries” of so-called medicine that are pawned off during the history beginning on September 11, 2001. Jesus stated that, “man shall not live by bread alone, but by every word of God.” Rome’s “food” is traditions and customs which she places above the Word of God.

Чудеса сатанинських зцілень, які чинить Сатана після запровадження недільного закону, становлять «чаклунства» так званої медицини, які нав’язуються впродовж періоду історії, що починається 11 вересня 2001 року. Ісус сказав: «Не хлібом самим буде жити людина, але кожним словом Божим». «Пожива» Рима — це традиції та звичаї, які вона ставить вище Божого Слова.

> “In the movements now in progress in the United States to secure for the institutions and usages of the church the support of the state, Protestants are following in the steps of papists. Nay, more, they are opening the door for the papacy to regain in Protestant America the supremacy which she has lost in the Old World. And that which gives greater significance to this movement is the fact that the principal object contemplated is the enforcement of Sunday observance—a custom which originated with Rome, and which she claims as the sign of her authority. It is the spirit of the papacy—the spirit of conformity to worldly customs, the veneration for human traditions above the commandments of God—that is permeating the Protestant churches and leading them on to do the same work of Sunday exaltation which the papacy has done before them.” The Great Controversy, 573.

> У рухах, що нині тривають у Сполучених Штатах і спрямовані на те, щоб забезпечити установам і звичаям церкви підтримку з боку держави, протестанти йдуть слідами папістів. Ба більше, вони відчиняють двері для того, щоб папство повернуло в протестантській Америці панівне становище, яке воно втратило у Старому Світі. І те, що надає цьому рухові ще більшого значення, — це той факт, що головною метою є примусове дотримання неділі — звичаю, що походить від Риму і який вона вважає знаком своєї влади. Це дух папства — дух пристосування до світських звичаїв, шанування людських традицій понад Божі заповіді — пронизує протестантські церкви й веде їх до того, щоб здійснювати ту саму справу звеличення неділі, яку папство здійснювало раніше за них.

Tradition and custom are the doctrinal “food” which the beast replaces for the Word of God, in order that it might lift up its pagan idolatry.

Традиція та звичай — це доктринальна «пожива», яку звір ставить замість Слова Божого, щоб піднести своє язичницьке ідолопоклонство.

> “How the Roman Church can clear herself from the charge of idolatry we cannot see. True, she professes to worship God through these images; so did the Israelites when they bowed before the golden calf. But the Lord’s wrath was kindled against them, and many were slain. God pronounced them impious idolaters, and the same record is made today in the books of heaven against those who adore images of saints and so-called holy men.

> Ми не бачимо, як Римська Церква може зняти з себе звинувачення в ідолопоклонстві. Справді, вона твердить, що поклоняється Богові через ці зображення; так само чинили ізраїльтяни, коли вклонялися золотому тельцю. Але проти них запалився гнів Господній, і багато хто загинув. Бог визнав їх нечестивими ідолопоклонниками, і сьогодні в небесних книгах робиться той самий запис проти тих, хто поклоняється образам святих і так званих святих мужів.

> “And this is the religion which Protestants are beginning to look upon with so much favor, and which will eventually be united with Protestantism. This union will not, however, be effected by a change in Catholicism; for Rome never changes. She claims infallibility. It is Protestantism that will change. The adoption of liberal ideas on its part will bring it where it can clasp the hand of Catholicism. ‘The Bible, the Bible, is the foundation of our faith,’ was the cry of Protestants in Luther’s time, while the Catholics cried, ‘The Fathers, custom, tradition.’ Now many Protestants find it difficult to prove their doctrines from the Bible, and yet they have not the moral courage to accept the truth which involves a cross; therefore they are fast coming to the ground of Catholics, and, using the best arguments they have to evade the truth, cite the testimony of the Fathers, and the customs and precepts of men. Yes, the Protestants of the nineteenth century are fast approaching the Catholics in their infidelity concerning the Scriptures. But there is just as wide a gulf today between Rome and the Protestantism of Luther, Cranmer, Ridley, Hooper, and the noble army of martyrs, as there was when these men made the protest which gave them the name of Protestants.

> І це та релігія, на яку протестанти починають дивитися з такою прихильністю і яка зрештою об’єднається з протестантизмом. Ця єдність, однак, не буде досягнута через зміну католицизму; адже Рим ніколи не змінюється. Вона претендує на непомильність. Зміниться саме протестантизм. Прийняття ним ліберальних ідей приведе його туди, де він зможе подати руку католицизмові. "Біблія, Біблія — основа нашої віри", — таким був клич протестантів за часів Лютера, тоді як католики вигукували: "Отці, звичай, традиція". Тепер багатьом протестантам важко довести свої вчення з Біблії, і все ж їм не вистачає моральної відваги прийняти істину, яка передбачає хрест; тому вони швидко стають на позиції католиків і, використовуючи найкращі аргументи, які мають, щоб уникнути істини, посилаються на свідчення Отців, а також на людські звичаї та настанови. Так, протестанти дев’ятнадцятого століття швидко наближаються до католиків у своїй невірі щодо Писання. Але й сьогодні між Римом і протестантизмом Лютера, Кранмера, Рідлі, Гупера та шляхетним військом мучеників зяє така ж широка прірва, як і тоді, коли ці мужі виступили з протестом, що й дав їм назву протестантів.

> “Christ was a protestant. He protested against the formal worship of the Jewish nation, who rejected the counsel of God against themselves. He told them that they taught for doctrines the commandments of men, and that they were pretenders and hypocrites. Like whited sepulchers they were beautiful without, but within full of impurity and corruption. The Reformers date back to Christ and the apostles. They came out and separated themselves from a religion of forms and ceremonies. Luther and his followers did not invent the reformed religion. They simply accepted it as presented by Christ and the apostles. The Bible is presented to us as a sufficient guide; but the pope and his workers remove it from the people as if it were a curse, because it exposes their pretensions and rebukes their idolatry.” Review and Herald, June 1, 1886.

> Христос був протестантом. Він протестував проти формального богослужіння єврейського народу, який відкинув Божу пораду на свою шкоду. Він сказав їм, що за науку вони подають людські заповіді, і що вони удавальники та лицеміри. Подібно до побілених гробів, вони були гарні зовні, а всередині сповнені нечистоти й розтління. Реформатори ведуть свій початок від Христа та апостолів. Вони вийшли й відокремилися від релігії форм і обрядів. Лютер та його послідовники не винайшли реформовану релігію. Вони просто прийняли її такою, як її представили Христос та апостоли. Біблія подана нам як достатній дороговказ; але папа та його сподвижники забирають її у народу, наче це прокляття, бо вона викриває їхні претензії та докоряє їхньому ідолопоклонству. Review and Herald, 1 червня 1886 р.

Miracles of healing, that form the basis of spiritualism, are her stock and trade.

Чудеса зцілення, що становлять основу спіритуалізму, — це її основний засіб заробітку.

> “Many endeavor to account for spiritual manifestations by attributing them wholly to fraud and sleight of hand on the part of the medium. But while it is true that the results of trickery have often been palmed off as genuine manifestations, there have been, also, marked exhibitions of supernatural power. The mysterious rapping with which modern spiritualism began was not the result of human trickery or cunning, but was the direct work of evil angels, who thus introduced one of the most successful of soul-destroying delusions. Many will be ensnared through the belief that spiritualism is a merely human imposture; when brought face to face with manifestations which they cannot but regard as supernatural, they will be deceived, and will be led to accept them as the great power of God.

> Багато хто намагається пояснити духовні прояви, приписуючи їх цілковито шахрайству та спритності рук з боку медіума. Проте, хоча правда, що результати обману часто видавали за справжні прояви, були також виразні демонстрації надприродної сили. Таємниче постукування, з якого почався сучасний спиритизм, було не результатом людської хитрості чи підступності, а безпосереднім діянням злих ангелів, які таким чином ввели один із найуспішніших згубних для душі обманів. Багато хто потрапить у пастку через переконання, що спиритизм — лише людське ошуканство; коли їх поставлять віч-на-віч із проявами, які вони не зможуть не вважати надприродними, вони будуть обмануті й схилені прийняти їх як велику Божу силу.

> “These persons overlook the testimony of the Scriptures concerning the wonders wrought by Satan and his agents. It was by satanic aid that Pharaoh’s magicians were enabled to counterfeit the work of God. Paul testifies that before the second advent of Christ there will be similar manifestations of satanic power. The coming of the Lord is to be preceded by ‘the working of Satan with all power and signs and lying wonders, and with all deceivableness of unrighteousness.’ 2 Thessalonians 2:9,10. And the apostle John, describing the miracle-working power that will be manifested in the last days, declares: ‘He doeth great wonders, so that he maketh fire come down from heaven on the earth in the sight of men, and deceiveth them that dwell on the earth by the means of those miracles which he had power to do.’ Revelation 13:13, 14. No mere impostures are here foretold. Men are deceived by the miracles which Satan’s agents have power to do, not which they pretend to do.” The Great Controversy, 553.

> "Ці люди не беруть до уваги свідчення Писання про чудеса, здійснювані Сатаною та його слугами. Саме за допомогою сатанинської сили чарівники фараона могли імітувати Божі діла. Павло свідчить, що перед Другим приходом Христа будуть подібні прояви сатанинської сили. Прихід Господа буде передувати «дією Сатани з усякою силою, знаменами й брехливими чудесами та з усякою оманою неправди». 2 Солунян 2:9–10. А апостол Іван, описуючи чудотворну силу, що виявиться в останні дні, говорить: «Він чинить великі чудеса, так що навіть зводить вогонь з неба на землю на очах у людей, і обманює тих, що живуть на землі, тими чудесами, які він мав владу чинити». Об’явлення 13:13, 14. Тут передвіщено не просто ошуканства. Людей обманюють ті чудеса, які слуги Сатани мають владу чинити, а не ті, які вони лише удають." Велика боротьба, 553.

The false doctrines built upon customs and traditions, the spiritualistic manifestations of miracles, the counterfeit medical-industrial industry and the combination of churchcraft with statecraft are all the attributes of the beast of Catholicism. Pride is a characteristic of the dragon power. Presumption is the characteristic of the false prophet of apostate Protestantism.

Лжевчення, побудовані на звичаях і традиціях, спіритичні прояви чудес, фальшива медико-промислова індустрія та поєднання церковної влади з державною — усе це атрибути звіра католицизму. Гордість — характерна риса сили дракона. Самовпевненість є характерною рисою лжепророка відступницького протестантизму.

> And Jesus being full of the Holy Ghost returned from Jordan, and was led by the Spirit into the wilderness, Being forty days tempted of the devil. And in those days he did eat nothing: and when they were ended, he afterward hungered. And the devil said unto him, If thou be the Son of God, command this stone that it be made bread. And Jesus answered him, saying, It is written, That man shall not live by bread alone, but by every word of God. Luke 4:1–4.

> Ісус, повний Святого Духа, повернувся з Йордану й був поведений Духом у пустелю, де сорок днів його спокушав диявол. У ті дні він нічого не їв; а коли вони скінчилися, потім зголоднів. І сказав йому диявол: Якщо ти Син Божий, звели цьому каменю, щоб він став хлібом. А Ісус відповів йому, кажучи: Написано: Не хлібом самим буде жити людина, але кожним словом Божим. Луки 4:1–4.

Presumption is a noun that refers to the act or instance of assuming something to be true without sufficient evidence or proof. It involves making a judgment or drawing a conclusion based on incomplete or insufficient information. Presumption can also imply a certain level of confidence in one’s assumption, even when it may not be entirely justified.

Припущення — це іменник, що означає акт чи випадок прийняття чогось за істину без достатніх доказів або підтвердження. Воно передбачає винесення судження або формулювання висновку на підставі неповної чи недостатньої інформації. Припущення також може означати певний рівень впевненості у власному припущенні, навіть якщо таке припущення може бути не цілком обґрунтованим.

Apostate Protestantism has accepted Sunday as God’s day of worship without any evidence to support that flawed idea from God’s Word, and they do so while knowingly professing that they are Protestants, whose motto is “God’s word alone,” or as Martin Luther proclaimed, “Sola Scriptura!” They choose to accept it based upon the traditions and customs of the Roman church, or perhaps as simply an accepted inheritance from their forefathers. At the loud cry of the third angel the truth that there is absolutely no justification for worshipping the sun that can be provided from the Bible will be clearly revealed, and then those who continue in their flawed presumption will receive the mark of the beast.

Відступницький протестантизм прийняв неділю як день поклоніння Богові без жодних доказів із Божого Слова на підтримку цієї хибної ідеї, при цьому свідомо заявляючи, що вони протестанти, гасло яких — "лише Боже Слово", або, як проголошував Мартін Лютер: "Sola Scriptura!" Вони вирішують прийняти це, спираючись на традиції та звичаї Римської церкви або, можливо, просто як прийняту від своїх предків спадщину. Під час гучного кличу третього ангела буде виразно виявлена істина, що Біблія абсолютно не дає жодного обґрунтування поклонінню сонцю, і тоді ті, хто продовжуватиме триматися свого хибного припущення, отримають знак звіра.

> “If the light of truth has been presented to you, revealing the Sabbath of the fourth commandment, and showing that there is no foundation in the Word of God for Sunday observance, and yet you still cling to the false sabbath, refusing to keep holy the Sabbath which God calls ‘my holy day,’ you receive the mark of the beast. When does this take place?—When you obey the decree that commands you to cease from labor on Sunday and worship God, while you know that there is not a word in the Bible showing Sunday to be other than a common working-day, you consent to receive the mark of the beast, and refuse the seal of God. If we receive this mark in our foreheads or in our hands, the judgments pronounced against the disobedient must fall upon us. But the seal of the living God is placed upon those who conscientiously keep the Sabbath of the Lord.” Review and Herald, April 27, 1911.

> Якщо вам було представлено світло істини, що відкриває суботу четвертої заповіді й показує, що в Слові Божому немає підстав для дотримання неділі, і все ж ви й далі тримаєтеся фальшивої суботи, відмовляючись святити суботу, яку Бог називає «мій святий день», ви приймаєте знак звіра. Коли це відбувається? — Коли ви підкоряєтеся указу, що наказує вам утриматися від праці в неділю і поклонятися Богові, тоді як ви знаєте, що в Біблії немає жодного слова, яке б показувало, що неділя є чимось іншим, ніж звичайний робочий день, ви погоджуєтеся прийняти знак звіра і відкидаєте печатку Божу. Якщо ми приймемо цей знак на чолах або на руках, суди, проголошені проти непокірних, повинні впасти на нас. Але печатка живого Бога покладається на тих, хто сумлінно дотримується Господньої суботи. Review and Herald, 27 квітня 1911 р.

The commonly understood weakness of the Republican party is their willingness to assume their political opponents are fair and honest, when the fruits of the Democratic party clearly reveal that they are the children of the father of lies. Repeatedly and consistently the Republicans take their political opponents at their word, when they have been shown over and over that their opponents never keep their word. They project honest motivations upon those who repeatedly have manifested no rational justification to support the Republicans flawed projections of expected honesty and integrity. It is true also that many Republicans refuse to uphold principle for personal financial gain, or because of secret immoral circumstances that allow them to be easily manipulated, but the primary prophetic attribute of the Republican party is presumption.

Загальновідомою слабкістю Республіканської партії є їхня готовність припускати, що політичні опоненти є справедливими та чесними, тоді як плоди діяльності Демократичної партії чітко свідчать, що вони — діти батька брехні. Раз по раз і послідовно республіканці сприймають своїх політичних опонентів на слово, хоча їм знову й знову доводили, що ті ніколи не тримають слова. Вони приписують чесні мотиви тим, хто неодноразово не надавав жодних раціональних підстав, які підтверджували б помилкові уявлення республіканців про очікувану чесність і порядність. Також правда, що багато республіканців відмовляються дотримуватися принципів заради особистої фінансової вигоди або через приховані аморальні обставини, які дозволяють легко ними маніпулювати, але головною пророчою ознакою Республіканської партії є самовпевнене припущення.

It is the attribute of presumption which is prophetically marked in apostate Protestants, that allows them to pretend they have taken the higher moral and political ground, when in reality they have abdicated their civil responsibilities under the empty expectation that their political opponents will keep their word. The very common definition of insanity is to try and do the same thing over and over, while expecting a different outcome, yet the Republicans argue that it is the Democrats that have been infected with insanity as manifested in their hatred of Trump.

Саме риса зарозумілості, пророчо відзначена у відступницьких протестантах, дозволяє їм удавати, ніби вони зайняли вищі моральні та політичні позиції, тоді як насправді вони зреклися своїх громадянських обов’язків у марній надії, що їхні політичні опоненти стримають своє слово. Дуже поширене визначення божевілля — це знову й знову намагатися робити одне й те саме, очікуючи іншого результату, однак республіканці твердять, що саме демократи заражені божевіллям, яке виявляється в їхній ненависті до Трампа.

Yet the insanity of the Republicans is repeatedly illustrated as they agree to compromises, under the premise of compromise being the work of the legislative process, while their political compromises, which they claim are based upon the principle of “the legislative process,” is made with a class who never compromise. Democrats only give ground in the political process when they are fully restrained by the numbers against them. They have never provided evidence of truly working for a middle ground with the political process. The insanity of Republicans is their repeated optimistic expectations of others that are fully unwarranted.

Однак безумство республіканців раз по раз виявляється в тому, що вони погоджуються на компроміси, виходячи з посилки, що компроміс є справою законодавчого процесу, тоді як їхні політичні компроміси, які, за їхніми словами, базуються на принципі «законодавчого процесу», укладаються з верствою, яка ніколи не йде на компроміс. Демократи поступаються в політичному процесі лише тоді, коли їх цілковито стримує чисельна перевага противників. Вони ніколи не продемонстрували доказів того, що справді працюють заради золотої середини в межах політичного процесу. Безумство республіканців полягає в їхніх постійних оптимістичних очікуваннях від інших, які є цілком необґрунтованими.

By far and away the majority of those who are supportive of Donald Trump will testify to the fact that the worst attribute of Trump is his willingness to accept men as supporters of his agenda, when the available evidence identifies that it was totally presumption on Trump’s part to make that choice. Presumption is the prophetic attribute of apostate Protestantism. Satan tempted Christ by quoting the Bible, but in so doing, Satan twisted the passage into an unwarranted and unscriptural test.

Переважна більшість тих, хто підтримує Дональда Трампа, засвідчить, що найгірша риса Трампа — його готовність приймати людей у число прихильників його порядку денного, тоді як наявні докази вказують, що зробити такий вибір з боку Трампа було цілковитою самовпевненістю. Самовпевненість — пророча ознака відступницького протестантизму. Сатана спокушав Христа, цитуючи Біблію, але при цьому перекрутив уривок, перетворивши його на невиправдане й небіблійне випробування.

> And he brought him to Jerusalem, and set him on a pinnacle of the temple, and said unto him, If thou be the Son of God, cast thyself down from hence: For it is written, He shall give his angels charge over thee, to keep thee: And in their hands they shall bear thee up, lest at any time thou dash thy foot against a stone. And Jesus answering said unto him, It is said, Thou shalt not tempt the Lord thy God. Luke 4:9–12.

> І він привів Його до Єрусалима, і поставив Його на крилі храму, і сказав Йому: Якщо Ти Син Божий, кинься звідси вниз; бо написано: Він дасть Своїм ангелам наказ про Тебе, щоб охороняли Тебе; і на руках понесуть Тебе, щоб часом Ти не спіткнувся ногою об камінь. А Ісус, відповівши, сказав йому: Сказано: Не спокушай Господа, Бога твого. Луки 4:9–12.

At the soon-coming Sunday law it will be the Protestants of the United States who will take the biblical mandate to cease from labor on the Sabbath day, and twist the commandment to worship God on the seventh-day Sabbath into a fabricated command that it is actually paganism’s day of the sun that men are required to worship upon. They will twist a biblical passage into an unwarranted and unscriptural test.

Коли невдовзі буде запроваджено недільний закон, саме протестанти Сполучених Штатів візьмуть біблійний припис утримуватися від праці в суботній день і перекрутять заповідь поклонятися Богові в суботу, сьомого дня, перетворивши її на вигаданий наказ, ніби насправді люди зобов’язані поклонятися в день язичницького сонця. Вони перекрутять біблійний уривок у безпідставне й небіблійне випробування.

We will continue this study in the next article.

Ми продовжимо це дослідження у наступній статті.

> “I saw that the two-horned beast had a dragon’s mouth, and that his power was in his head, and that the decree would go out of his mouth. Then I saw the Mother of Harlots; that the mother was not the daughters, but separate and distinct from them. She has had her day, and it is past, and her daughters, the Protestant sects, were the next to come on the stage and act out the same mind that the mother had when she persecuted the saints. I saw that as the mother has been declining in power, the daughters had been growing, and soon they will exercise the power once exercised by the mother.

> Я бачив, що двохрогий звір мав пащу дракона, і що його сила була в його голові, і що з його вуст вийде указ. Потім я побачив Матір блудниць; що мати — не дочки, а відокремлена й відмінна від них. Вона мала свій день, і він минув, а її дочки — протестантські секти — були наступними, щоб вийти на сцену й втілити той самий дух, який мала мати, коли вона переслідувала святих. Я бачив, що в міру того, як мати занепадала у впливі, дочки набирали сили, і незабаром вони здійснюватимуть владу, яку колись здійснювала мати.

> “I saw the nominal church and nominal Adventists, like Judas, would betray us to the Catholics to obtain their influence to come against the truth. The saints then will be an obscure people, little known to the Catholics; but the churches and nominal Adventists who know of our faith and customs (for they hated us on account of the Sabbath, for they could not refute it) will betray the saints and report them to the Catholics as those who disregard the institutions of the people; that is, that they keep the Sabbath and disregard Sunday.

> Я бачив, що номінальна церква і номінальні адвентисти, подібно до Юди, зрадять нас католикам, щоб заручитися їхнім впливом для виступу проти істини. Тоді святі будуть маловідомим народом, майже не відомим католикам; але церкви і номінальні адвентисти, які знають про нашу віру та звичаї (бо вони ненавиділи нас через суботу, оскільки не могли її спростувати), зрадять святих і донесуть католикам про них як про тих, хто зневажає установи народу; тобто що вони дотримуються суботи і нехтують неділею.

> “Then the Catholics bid the Protestants to go forward, and issue a decree that all who will not observe the first day of the week, instead of the seventh day, shall be slain. And the Catholics, whose numbers are large, will stand by the Protestants. The Catholics will give their power to the image of the beast. And the Protestants will work as their mother worked before them to destroy the saints. But before their decree bring or bear fruit, the saints will be delivered by the Voice of God.” Spalding and Magan, 1, 2.

> Тоді католики велять протестантам іти вперед і видати декрет, що всі, хто не буде святкувати перший день тижня замість сьомого дня, будуть убиті. І католики, яких багато, стануть на бік протестантів. Католики віддадуть свою владу образові звіра. А протестанти діятимуть так, як діяла їхня мати перед ними, щоб знищити святих. Але перш ніж їхній декрет принесе чи дасть плід, святі будуть визволені Голосом Божим. Сполдінг і Маган, 1, 2.

Back to Articles